Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Du tänker väl inte äta det? - Jag är utsvulten.
- Men inte så utsvulten. - Bra, för det där är äckligt.
Jag följer monstrets lukt.
Jag bara sett allamoraxer i böcker,
och det där är inga skor för klippklättring. Vänta på stranden.
Jag måste vara där allt händer för att skriva en ballad.
Dessutom är jag smidigare än du tror.
- Hoppa! - Jag sa ju det. Jag...
Herregud! Vad fan är det där?
Ta det inte personligt, kompis.
Kom fram!
Visa nåd.
Varelsen vill dig inget illa.
Pärldykarna som lejde mig för att döda den håller inte med.
Det här är inte första angreppet här omkring.
- Den kan knappt gapa. - Den äter inte människor.
Den äter ostron och därmed dykarnas glittrande skatter i dem.
Dess enda brott är att vara hungrig.
Visa nåd.
Det vore fint om jag kunde få lift.
Mina barn har inget att äta på grund av människorna.
Det finns inga ostron nånstans!
Jag vet att du är upprörd, men det här är inte svaret.
Tystnad!
Freden har varat över för många tidvatten för att ta slut nu.
Låt det mörka hatet stanna i det förflutna.
Rådet gör allt det kan för att förhindra krig med Bremervoord.
Ni gör inget eftersom er dotter är förälskad i prinsen.
Människorna vet det och utnyttjar det.
De nöjer sig inte längre med att plundra pärlor.
De lejde en häxkarl för att mörda allamoraxen.
- Häxkarl? - Va?
Om en havsvarelse är i fara, är vi alla det.
- Hon har rätt. - De måste stoppas.
Vi måste slåss.
Vi tar ert förslag under övervägande.
Mamma, du kan inte mena allvar.
Sh'eenaz, du är ung och naiv.
När en människomun öppnas kan man vänta sig en säker lögn.
Tiden är kanske inne för mer drastiska åtgärder.
Min förening med Agloval skulle kunna skapa fred, inte krig.
Jag håller med min systerdotter.
Krig är kanske inte lösningen. Ett bröllop däremot...
Försvinn härifrån, Melusina.
Vår dotter kan aldrig gifta sig med en människa.
Inte för att du kan förstå hur djupt en mor älskar sitt barn.
Kallade hon henne ofruktsam?
Du talar om det förflutna, syster, men det här gäller vårt folks framtid.
Ja, vårt folk.
Jag tillhör fortfarande den här familjen och det kungliga hovet, Dahut.
Ditt förakt upphäver inte saken.
Enda skälet till att du tillåts leva
är för att jag är väldigt medveten om den saken, syster.
Ge dig av. Nu.
Jag lämnar er. Gärna. Oroa dig inte.
Men vi vet båda vem han älskade först.
Om jag förstått saken rätt, hade du monstret framför dig
och lät det simma iväg.
Allamoraxen hade inte dödat nån.
- Ljuger människorna? - Kanske.
- Är vattufolket offren här? - Inte nödvändigtvis.
- Så de döljer också nåt? - Kanske.
Nej, inga kanske.
Det finns goda och onda. Så enkelt är det.
Bestäm dig bara och döda nåt.
Det här är vår finaste tallrik.
Synd att du inte har råd.
Det är som med den hornförsedda jäkeln vid världens rand.
Du är monsterjägare, men tydligen bara ibland.
- Dessutom på vissa villkor. - En moralisk kod.
Vi får pengar på nåt vis. Nån annanstans än Bremervoord.
En lisa för mitt hjärta, om inte min mage.
Vi kom till den här latrinen till stad för att slippa att möta du-vet-vem igen.
Jag vill inte prata om henne.
Den lilaögda häxan dikterar var vi kan och inte kan vara,
och hur grinig du är.
Det räcker med Yennefer.
Vad är det? Är vattnet inte bra?
Det är varmt, Yennefer, men grumligt.
Det vore inte rätt att skicka ut dig en sån här kväll.
Betalar du för spriten, betalar jag för sängen.
Jag sa bara att Tretogors svarta marknader är för idioter som söker mirakelkurer,
och du är varken det ena eller det andra.
En påminnelse om att du varken vet vad du pratar om eller har att göra med.
Jag hade hoppats rätta till det ikväll.
Då har du fel igen.
- God natt. - God natt.
Hugg in.
Jag säger bara att din moraliska kod står i vägen för mitt matintag.
Det här brödet är oätbart!
Dela?
- Ge mig då pengarna du har tjänat. - Hårt, men rättvist.
Jag förslår att vi gör ett avtal.
Jag lovar att ta det första jobbet jag stöter på, om du gör detsamma.
Ingen koder, bara pengar. Vad sägs?
Är du häxkarlen de pratar om? Som lät monstret komma undan?
- Du tar miste... Fan också. - Ja, det är jag.
En häxkarl som vägrar döda monster? Hur är det möjligt?
Hörni! Välkomna till mitt värdshus! Men jag säljer inte öl!
Försvinn!
Ut!
Ursäkta, men är du trubaduren Riddarsporre?
Oxenfurts sångboss? Kontinentens egen crooner?
De var nya, men ja, det är jag.
Det tycks finnas små gröna skott av kultur i gödseln.
Vad önskas? En autograf? En skräddarsydd visa?
En personlig ballad åt älskaren? Älskarna? Din älskares älskare?
Jag har ansvaret för Imbaelk-festivalen imorgon.
En tjusig trubadur som du skulle vara guld värt.
Kungen kommer, så föreställningen måste bli bra.
Och jag betalar bra.
Kan jag lita på att du sköter dig under mitt uppträdande?
Senast jag lämnade dig ensam under en bankett fick du ett barn.
Ett överraskningsbarn.
Det misstaget gör jag inte om på länge.
Det blir svårt att uppträda efter mig. Tur att de där är först.
Vänta lite. Om du gillar det där,
vänta tills du får se mitt solo på psaltaren.
Psaltaren är som en harpa, fast pytteliten.
Mycket behändigare om du frågar mig.
Knip käft! Jag försöker se uppträdandet!
Så pratar man inte med huvudnumret.
Huvudnumret?
- Det var att ta i. - Betyder det vad jag tror?
För jag kan bara godta att vara kvällens stjärna.
Lovat är lovat.
Jag vet vad vi sa, Geralt, men det skadar mitt varumärke.
Se så, var lite ödmjuk.
Jag fick bönfalla Drouhard om att ge dig spelningen.
- Lillöga! - Det är fint att ses, Julian.
Julian?
Ursäkta min fågelholk till kompanjon. Essi Daven, Geralt från Rivia.
- Känner ni två varandra? - Vi växte upp ihop, här i Bremervoord.
Du sa att du var från Oxenfurt.
Låt dig inte luras av de tjusiga byxorna.
Han är en riktig lantis, precis som vi andra.
Jag tog mig vissa konstnärliga friheter med min historia. Än sen?
Vem kan klandra mig när växte upp på ett sånt här ställe?
Hoppa!
Hallå, kom igen! Hoppa!
Eller är du för rädd?
Som sagt. Om du hoppar får du tillbaka din leksak.
Han kommer aldrig hoppa utan hjälp.
- Han hoppar aldrig! - Pankratz!
Låt mig hoppa först. Jag ska visa hur man gör.
Hörde ni?
Han hoppade inte. Han föll i.
Ge honom, Zelest.
Sluta! Han får inte luft! Släpp honom!
Kom igen, Essi. Är du hans mamma nu?
- Nån borde göra så mot dig, Zelest. - Vi har bara lite kul!
Gick det bra?
Jag kunde kalla dig skithög, men alla vet redan att du är det.
Såg ni?
- Vad hände med den lilla skiten? - Vad, med Zelest?
Han var kungens oäkting och en riktig idiot.
Han dog troligen av syfilis i nån gäldstuga.
Halvblind, vansinnig och dreglande.
Det är inget jag tänkt så mycket på.
Kung Usveldt. Prins Agloval.
- Kungen. - Kungen.
Det måste vara ett skämt.
Och kommendör Zelest.
Som den fjäskare-mobbare han alltid varit, visst?
Prins Agloval utsåg honom till militärrådgivare.
Maken till fräckhet.
- Riskabelt prat för kungliga undersåtar. - De har fått nog.
Fem dykarattacker på sistone och ingen hålls ansvarig.
Förutom allamoraxen.
De flesta vet att stackaren var en syndabock.
Vattufolket är ökänt revirtänkande, och vår kungafamilj vägrar hämnas.
Prins Agloval är förälskad i en sjöjungfru.
Oj. Vilken soppa.
Det är precis som varenda fejd sen Föreningen.
Traditionen kallar. Om du inte kommer, får jag bannor av mamma.
- Du vill väl inte orsaka min död? - Min systerson.
Ursäktar ni mig?
Vilken fångst! Snart badar vi i pengar.
Och med pengar menar du mat.
Varenda unge i min by svälter.
Folk i dina trakter borde sluta få ungar som kaniner.
Mindre läppfladdrande och mer skalknäckande nu.
Jag hittade en!
Ge hit!
- Vad gör vi med resten? - Släng tillbaka den värdelösa skiten...
Vilka är ni? Visa er!
Jag trodde du ville vara med familjen.
Jag älskar dem, men vi behöver alla lite luft ibland.
- Nåt du uppenbarligen förstår. - Uppenbarligen.
Jag ville umgås lite med den mystiske man
som Riddarsporre besjunger i sina ballader.
Bladder, skulle jag säga.
- Du vet nog hur gärna han överdriver. - Nämen, är du blygsam?
Ta visan om när du brottades barhänt med en varulv i Moulderwood
i fullmånens sken.
Jag botade varulven med förtrollad stormhatt.
När du besegrade en flock vampyrer
med tre pålar i varje hand och en i munnen, då?
En vampyr. En påle.
Och den där du hittade en djinn, räddade livet på en vacker häxa
och bands till henne genom magi?
Jag säger bara att de flesta skulle sola sig i överdrifterna.
Fröjdas åt hjälterollen.
Som Riddarsporre, eller borde jag säga Julian?
Jag förstår att han gav sig av.
Bortsett från männen i slottet, förväntas alla andra gå till sjöss.
Men Julian var kreativ. Annorlunda.
- Och behandlades hemskt för det. - Av alla utom du.
Det krävs mod för att gå emot massan.
Har du aldrig tänkt på att lämna Bremervoord?
Det var annorlunda för mig. Jag var inte olycklig.
Fast ibland undrar jag hur livet kunde ha blivit.
Men jag älskar havet, min familj och mina vänner.
Vad mer kan den här kontinenten erbjuda mig?
Så varför kallar de dig Lillöga,
när du har två enorma ögon?
Inte enorma. Jag menar...
Normalstora. Helt ordinära och omärkvärdiga människoögon.
Att flörta är inte din bästa gren, eller hur, häxkarl?
Mitt uppträdande var i en klass för sig.
Till och med de okultiverade lantisarna gav mig en stående ovation.
Stackars den lokala klåpare som kommer nu.
Önska mig lycka till.
Du... Är du den lokala trubaduren alla höjer till skyarna?
Det är ju underbart!
Jag är säker på att det blir lysande.
Lycka till. Hej då.
Folk trodde att det var parande katter när hon sjöng, så bara le och klappa.
Det första utkastet av min skildring Var inte den bästa versionen
Det var en kryddad hyllning
- Jag är inte vidare musikalisk, men... - Hon är det. Hon är mycket bra.
Vänta, det är min sång.
Hon gör den till sin egen. Det här går inte för sig.
Tvivlarna och hatarna Ville få den att handla om dem
På sudd la' jag pengarna Och löste så mitt problem
Ett svärd
En båge
En stor yxa
Omöjlig att stå emot
Ingen överlever mina anfall
För jag själv
Skriver slutet
Ja, jag själv skriver
Slutet
Med så här höga pärlpriser, borde vi skicka
varenda viktigpetter ur vattufolket i sin salta grav.
Jag kan inget göra så länge prinsen jagar den där skimrande stjärtfenan.
Sjöjungfrun har förhäxat honom. De är kända för att vara trolleriskojare.
De är inte svekfullare än människor.
Jag minns inte att jag bad om din åsikt, häxkarl.
Just det, jag vet vem du är.
Vita Vargen.
Om du vet mitt namn är det för att du kan hans sånger.
Hon är så vacker. Det är prinsessan!
Heliga hirikkor. Vem är hon?
Prinsessan Nispen av Maribor.
Hon fick en sen, men klok, inbjudan av kungen.
En påminnelse om alla mänskliga prinsessor man kan gifta sig med.
Hon har med läckerheter hemifrån, frukt dessutom!
Min sorts prinsessa.
Förhoppningsvis Aglovals också.
Vad har hänt?
- Hämta er barberare! - Gör plats!
Vem gjorde det här?
Jag blev spetsad av de där förbannade fiskarna.
Vodjanykerna.
De fällde mig. För alltid.
Om det vore Kovir eller Cintra,
en mänsklig armé som angrep oss, skulle vi vara i krig nu.
Är vi ett kungarike eller är vi ynkryggar?
Jag beklagar, min son, men tiden är inne.
Våra möjliga lösningar är slut.
Sir, om ni tillåter. Inte alla möjligheter.
Vi har ett monsterproblem utanför kusten och en monsterjägare bland oss.
Häxkarl! Vi behöver era tjänster.
Hitta vodjanyken som gjorde det här och döda den.
Lycka till. Fråga vem du vill i stan.
Han klarade inte att döda allamoraxen.
- Den var inte odjuret ni sökte. - Men det är vodjanykerna.
De arbetar för vattufolket.
Om häxkarlen kan bekräfta att de attackerar dykarna,
måste du förklara krig.
- Lovat är lovat. - Det här är inte vad vi avtalade.
Det var inte publikuppvärmning heller.
Vi måste alla göra uppoffringar.
Jag hjälper inte till att rättfärdiga ett krig.
Men du kan kanske förhindra ett.
Vad sägs, häxkarl?
Fan också.
Varför sa du inte att du är från Bremervoord?
- Du vet att jag inte kommer från Rivia. - Det är inte bara det, det...
Jag var tvungen att ta mig härifrån för att kunna bli den jag ville.
Om du har missat det så är stan full av inskränkta nötter.
Det stämmer inte in på din vän Essi.
Ja. Ja, hon är som en syster för mig.
Jag visste det! Jag kände på mig att det var nåt mellan er!
- Om "nåt" betyder luft och avstånd. - Hon är en bra kvinna.
Till skillnad från den svarthåriga, hålögda, hånfulla hon-demonen.
Du behöver nån som Essi.
Jag behöver pengar, lugn och ro.
Hör på, du kan verka lika seg
som ditt hemska och övergrillade kött, men jag vet sanningen.
Under rustningen, vapnen och håret, det urfåniga håret,
är du en stor mjukis.
En mjukis, mjuk, mjukis, mjuk, mjuk, mjukis, mjuk...
- Aj! - Var det mjukt?
Jag föreslår en god natts sömn. Vi har en lång resa framför oss.
Jag föreslår att du öppnar ditt hjärta.
Att komma nån nära är inte så illa som du får det att verka.
- Förlåt. - Säg inte förlåt. Gör nåt åt saken.
- Jag visste inte om du kände likadant. - Jo. Det är bara...
Allt verkar lite för enkelt.
- Det bästa i livet är ofta det. - Det är inte min erfarenhet.
Du tycks njuta av tragik, av att välja den svåraste vägen.
Men du skulle kunna välja frid. Du skulle kunna välja mig.
Du borde vara kreativare med dina fantasier.
Så klyschigt.
Inte ens i drömmarna kan du hålla jämna steg med mig.
Det måste inte vara så här.
Vi kunde börja om. Från noll.
Du låter som din skönsjungande väninna,
och det är ingen komplimang.
Varför stöter du bort mig när jag försöker närma mig?
Snälla. Vakna.
- Yen, jag... - Vakna!
Vad har jag missat?
Visst, du vill inte döda varelser utan orsak,
men den där dödade dig nästan, och ändå lät du den fly.
Jag lät den fly för att den gör mer nytta levande än död.
Det är en vodjanyk. En sån som dödade pärldykaren.
Och vodjanyk-blod skimrar.
Om jag kan spåra den till nästet hittar vi de andra.
Ursäkta. De andra?
Den där kunde slåss, men den klarar inte en hel båt ensam.
De färdas i stim, men hur visste en sjövarelse var vi var?
Nu när du är med en känd trubadur vet alla var vi är.
Fans kan bli som besatta.
Allamoraxen och vattufolket jag skonade kan ju ha snackat.
Nä, det är jag som drar. Helt klart.
Essi?
Varför följer du efter oss?
Du hörde kungen. Vi är på gränsen till krig.
Jag måste veta vad som pågår i min stad. Jag vill hjälpa.
Jag uppskattar din beredvillighet.
Nu behöver jag en båt för att följa vodjanyken.
Inte alls. Tidvattenskillnaden är över tio alnar och vi närmar oss ebb.
Se.
Vid ebb kan man gå till Draktänderna.
Jag minns när jag var i din ålder. Jag fascinerades av alla sorter...
...och misstog förälskelse med kärlek.
Tills jag hittade din mor.
Hon var strålande. Barmhärtig.
Hon hade gåvan att bara se det bästa i alla människor.
Det ska gudarna veta att det var därför hon sa ja till mig.
Jag saknar henne också.
Och jag ska hedra hennes minne genom att gifta mig av kärlek. Som ni.
Jag vill gifta mig med Sh'eenaz.
Jag vet hur du säger dig känna för vattuflickan,
men för personer i vår ställning handlar äktenskap om mer.
Det handlar om plikt.
Ditt liv tillhör inte bara dig.
- Det tillhör ditt kungarike. - Jag tänker på kungariket.
Vår förening skulle kunna skapa fred på land och till havs.
Hur, Agloval? Var skulle ni bo?
Vilken avkomma skulle kunna ni få? Det är omöjligt.
- Ursäkta att jag stör. - Ingen fara.
Jag skulle just gå.
Jag har försökt säga åt honom att bryta med fiskflickan.
Det uppskattar jag. Han värdesätter dina råd.
Vad du än behöver. Jag tjänar kungariket.
Och dig, far.
Tack, Zelest.
Vissa dagar önskar jag att du var min legitima son.
Jag skulle vilja se hurdan ledare du skulle bli.
Allt ser så fredligt ut på håll.
Vem skulle ana det bubblande tumultet?
Jag önskar att mina föräldrar, hela mitt folk,
kunde se att du är precis som vi.
Även om ditt språk skär nåt fruktansvärt i öronen.
Ingenstans i världen har jag sett en vackrare varelse än du.
Det här är kärlek. Äntligen tillsammans.
Jag önskar att jag kunde leva alla mina dar här, vid din sida.
Vart ska häxkarlen med de där människorna?
- Älskade Sh'eenaz, vad är det? - Jag måste varna de andra.
Draktänderna. Jag drömde mardrömmar om dem som barn.
Det är bara två klippor. Inget att vara rädd för.
Förutom vodjanyk-nästet.
Vad har du...
Vem skickade dig efter mig?
Om jag sa det, skulle hon döda mig.
Om du inte säger det, dödar jag dig.
Beordrade hon också er att döda pärldykarna?
Jag har inte dödat nån dykare, men jag är glad att nån gjorde det.
Du tror att du skyddar dina ledare, men nej.
För vem hon än är, så är hon villig att låta dig dö för sina striders skull.
Folk tror att jag har blivit för mjuk för att döda.
Jag ska visa att de har fel, om du inte ger mig ett namn.
Det var...
Vad har du gjort?
Ditt jobb, häxkarl!
Du är lika dålig på att tacka som att döda monster.
Du låter fortfarande andra slåss åt dig, Julian.
Jag försöker förhindra ett krig. Varför tycks du vilja framkalla ett?
Struntprat! Jag förstår bara vad det innebär att leda.
Julian!
Essi!
Ge er av, annars dödar jag det enda riktiga monstret jag ser.
Min far ska få höra om det här!
Vattnet stiger för fort!
Essi, om du känner till havet är det dags att visa det.
Följ mig.
Hoppa!
Det här känns som en hemsk...
Vad hände?
Det var prinsens oäkting till bror!
Han måste agera på eget bevåg. Agloval skulle aldrig tillåta det här.
Eller så är han slipad nog att dölja sina planer för dig.
Den människan har distraherat dig från din plikt att skydda havet.
Jag varnade er när jag såg häxkarlen.
Det enda som distraherar mig just nu är din hysteri.
Jag är en helare, ingen stridskämpe.
Så låt mig hjälpa vår kusin.
I vårt folks ögon har kriget redan börjat.
Håll ut, Deroua. Djupa andetag.
Tack för din hjälp idag, Essi.
Och min hjälp?
Har du mer öl?
Alla skyller på prinsen och sjöjungfrun.
Vi måste prata med dem. Få sanningen från källan.
Jag har sett dem på Grundarens sten i gryningen. Vi kan gå dit imorgon.
Jag fruktar att människorna inte söker sanningen.
De söker en anledning att utrota havsvarelser.
Vi lever av livet i havet. Varför döda dem?
Människor är förtjusta i kortsiktiga förtjänster
och skriva om historien så det inte var deras fel.
Jag har sett det ske med sylvanhorn, basiliskfjäll och nu mer pärlor.
Det handlar inte om försörjning längre, bara girighet.
Vodjanyken sa att den var lejd av en "hon".
Är det drottningens verk?
Du tror att det är sjöjungfrudrottningen, men vilket är motivet?
En förälder gör allt för att skydda sitt barn.
Hon ser prins Agloval som ett hot.
Med tanke på hur vi har behandlat sjöjungfrur,
kan jag inte klandra henne.
Kärlek i min barndom var en kall hög med hö på ett jordgolv
och en ranson som räckte för att överleva en dag till.
Er sort har aldrig ingett mycket förtroende.
Det låter som att du är fast i det förgångna.
Kanske borde du, när du ska lösa livets stora gåtor,
börja med att se rakt framför dig.
Riddarsporre, berätta om när du sjöng för grevinnan de Stael.
- Jag har redan berättat det tre gånger. - Jag vill inte tjata.
Jag lever genom dina historier, men jag ska sluta.
Tack och lov. Måtte Agloval och prinsessan dyka upp snart.
Jag kan inte säga nej till en kär väns ödmjuka förfrågan.
Det var en varm sommarkväll i Maribor när jag återförenades med min grevinna.
Men ack, en pest hade härjat i två gånger tio år.
- Tjugo år. - Tjugo år!
Så istället för att älska under stjärnorna i hennes persikolund
medan det ljuva blomdoften svepte från träden,
var det stanken av bittra svampar under förtvinade grenar
som fyllde våra näsborrar och våra...
Vi vill inte veta vad den fyllde.
För all del, men ack, inget kunde stoppa vår söta, söta passion.
Inte ens Kontinentens frukthuvudstad i ekonomiskt fritt fall.
- Och den har aldrig återhämtat sig. - Är det sant?
Betvivlar du av alla människor min kärlek till grevinnan de Stael?
Där är de.
Skickade ditt folk en vodjanyk för att döda mig igår kväll?
Jag hade inlett med "god morgon".
Ursäkta honom.
Han må ha hyfs som ett vildsvin, men han har ett lejons hjärta.
Eller ett sjölejon i ditt fall.
Du talar vackert. Jag är imponerad.
Din älskare talar som en kraxande kråka. Du ska nog undervisa honom lite.
Älskare? Jag känner henne knappt.
Fröken trubadur... Essi. Kom och översätt åt mig.
Säg till Sh'eenaz att jag vill att vi gifter oss,
men att det kan ta tid att övertyga min far.
Han vill gifta sig med dig. Han måste bara övertyga sin far.
Jag har stjärtfena och du har ben.
Hur kan vi förverkliga den här fantasin?
Hon frågar hur ni kan förverkliga den här fantasin.
- Hon har stjärtfena, du har ben. - Det är inget när man älskar varandra.
Men kärlek betyder att vara tillsammans.
Hon kan inte leva bland de fula jordvandrarna.
- Hennes ord, inte mina. - Jag kan kanske bygga ett akvarium.
Hon är en prinsessa, inget husdjur. Det är ett mycket kränkande förslag.
Jag försöker lösa det.
Alla dina lösningar innebär förluster för henne, men inte för dig.
- Inte minsta lilla uppoffring. - Hennes ord eller dina?
Vi kan återgå till kärleksgnabbet senare.
Nu måste jag förhindra ett krig.
Fråga henne om vodjanyken.
Häxkarlen frågade återigen om gårdagens överfall.
Säg att jag hörde frågan första gången.
De enda vodjanyk-attacker jag känner till, utförs av kungens män.
Du överfölls, sa du.
Kort efter att din far lejde mig,
som om nån ville hindra att jag avslöjade vem som dödade dykarna.
Vi såg er vid Draktänderna på morgonen.
Jag såg att Sh'eenaz var arg.
Du simmade iväg utan ens en hejdå-puss. Varför?
- Var du arg när du lämnade honom igår? - Så klart jag var arg.
Jag simmade iväg för att rädda mitt folk från din brors klinga.
Zelest och hans män kämpade säkert beundransvärt
för att hitta den som dödade dykaren.
Mina föräldrar hade kanske rätt om er människor,
om du försvarar min kusins mördare!
Du kanske förhäxar mig, som Zelest sa. Tänk att jag föll för det! För dig!
Jag föredrog dig när vi bara låg med varandra och inte pratade.
Vad händer nu?
Nu rämnar allt.
Lachlan Daven.
I enlighet med kung Usveldts bestämmelse
inkallas du härmed till Bremervoords väpnade styrkor.
Vad är det här? Han är ett barn!
Han är 15. Enligt lagen är han kvalificerad för att strida.
Fan ta er lag!
När... Om vi förklarar krig,
blir det antingen flottan eller galgen för din systerson.
Människor, jag står inte ut med anblicken av dem.
Såja, gumman.
Vågorna går höga i alla förhållanden ibland.
Min mamma gör sig beredd på krig.
Mina känslor för Agloval må ha förändrats,
men jag vill ändå inte att fler liv ska förloras.
- Havsvarelsers eller mänskliga. - Ja, jag vet.
Jag vet även hur det är att älska en man som man inte får vara med.
Jag har jobbat på en sak sen senaste rådsmötet.
Du verkade så förtvivlad över Agloval.
En trolldryck.
Den låter dig anta din älskades form.
Menar du att jag skulle bli människa?
Om du gör nåt för att visa din lojalitet, tar han sitt förnuft till fånga.
Det är inte det minsta förnuftigt!
Då måste jag ge upp allt.
För blott ett litet pris
En helt ny värld, ett paradis
För ett litet pris Så var nu vis
Och foga dig
Bara lite ge och ta
Du måste lämna allt du har
Du betalar ett värdigt pris
Det finns inget annat vis Jag kan inte missta mig
- Gör det ont? - Fruktansvärt.
- Blir det ärr? - Tveklöst.
Men ett smärtsamt ögonblick För att höra en prins säga
Han älskar dig
- Men alla mina vänner... - En petitess.
- Och min mor? - Tack och ajöss.
Du blir en rodnande brud
Om jag var med människorna kunde jag stoppa deras krigshets.
Du kommer att behöva hans stöd
Jag vet inte om jag kan ta den, moster.
Behåll den. Man vet aldrig vad som händer, gumman.
En flicka behöver alltid alternativ.
Jag vet inte ens varför jag är här. Ni behöver inte mig.
- Det är inte sant. - Geralt är den starka. Du är den smarta.
Och jag är så klart den snygga. Men det är inte användbart här.
Du skänker moraliskt stöd.
Nåt det är väldigt ont om just nu.
Tack för all hjälp så här långt.
Jag visste inte att du kunde flytande vattuspråk.
Hur kunde du veta det? Du känner mig ju knappt.
- Det är inte... - Jag gör det för min systerson.
Han har sänts ut i krig på grund av attackerna på dykarna.
Om du har rätt.
Om det inte är sjöjungfrurnas utan människornas verk,
kan han kanske räddas.
Det här löser allt. Det var vodjanyken.
- Underbart. Kan vi gå nu? - Jag vet inte det.
Alla vodjanyk-spjut sitter i samma vinkel. Nerifrån.
Och?
Vodjanyker har ben, och ändå klättrade de inte ombord.
Den som dödade dykarna attackerade enbart från vattnet.
Såna halsband bärs bara av vattufolkets kungafamilj.
Du hade rätt. Drottning Dahut ligger bakom allt.
Jag sa ju det. En förälder gör allt för sitt barn.
Nu backar kungen aldrig.
Vi måste genast till slottet.
Du kom visst över Sh'eenaz snabbt.
- Min kärlek till henne var ett misstag. - Vad har du åt oss, häxkarl?
Tomma händer och många ursäkter, förmodar jag.
Grip honom.
- Jag vet vem som dödade era pärldykare. - Jag vill höra.
Det var ju en vodjanyk. Den gjorde vattufolkets skitgöra.
Det var inte vodjanyken, men varelsen ville få er att tro det.
Varelsen?
Den antog formen av en kraken för att kunna göra tio vodjanykers jobb.
Kraken är förvisso skrämmande,
men alla vet att de har ärthjärnor.
- En kraken kunde inte genomföra en atta... - Jag sa inte en kraken.
Jag sa formen av en kraken. Det var en sjöjungfru.
Jag visste det.
Ja, dessutom en kunglig sjöjungfru.
Jag hittade halsbandet på pärldykarnas båtroder.
Bara kungliga sjöjungfrur har rätt att bära peridot.
Jag sa ju att vi inte kunde lita på flickan med fjällen.
Fast det var inte Sh'eenaz. Jag tror inte att hon visste nåt.
Du sa att sjöjungfrur är bedragare och skojare.
En enda kunglighet kan göra trolldrycker och byta skepnad.
Sjöhäxan.
Melusina? Jag vet att hon kan magi, men hur vet du att hon kan byta skepnad?
För att jag har sett henne göra det. Det har vi alla.
Jag dödade inte monstret som angrep era båtar, hon är nämligen här nu.
Eller hur, sjöhäxa?
Spring, Melusina!
Värdelösa påkar.
Wow, Geralt, du kan konsten att hitta svarthåriga häxor.
- Hur visste du? - På grund av nåt du sa.
Maribors fruktlundar har plågats av pest i 20 år.
Två gånger tio år.
Då är hon inte från Maribor. Hon trollade fram frukterna.
Jag löste fallet!
Du var i maskopi med sjöhäxan hela tiden!
- Min son... - Alla de här attackerna.
Alla pärldykare och fiskare som dog.
Det var ditt och Melusinas verk.
En attack borde ha fått dominobrickorna att falla,
men du var så envis att jag tvingades fortsätta.
Om du inte hade insisterat på att leja kloakstädaren där,
hade problemet varit ur världen.
Du dödade vårt folk!
Jag skulle göra om det för att få dig att ta ditt förnuft till fånga.
Vår familj har suttit på tronen i 11 generationer,
och det ska bli 11 generationer till när du har hittat rätt prinsessa.
Mor skulle ha äcklats av dig.
Våga inte prata om din mor med mig.
Jag gör det för hennes skull, din jävla barnunge!
Hennes arv kommer att dö på grund av din envisa arrogans!
Och dykarna? Deras arv, då?
De hade inte behövt dö om du inte vore så självisk.
Du tvingade mig. Du har deras blod på händerna, inte jag.
Om jag måste härska så här, vill jag inte vara en del av det.
Vi... följer bara prinsen ut. Tänk inte på oss.
Vi angriper nu! Samla alla inkallade soldater.
Zelest!
Och dumpa kropparna bortom Draktänderna.
Om ni älskar sjömonstren så mycket, kan ni få vara med dem för evigt.
Nej.
Jag ville se krig för jag trodde att vi hade angripits.
Jag föll för de gamla fördomarna.
- Men det var du. - Passa dig, min son.
Kalla mig inte det!
Ett helt liv utan att nånsin duga, och nu vill ha mig.
Nej! Jag vägrar att bidra till blodspillan för att stötta en svekfull kung!
Jag måste skydda Agloval, hur besviken han än har gjort mig,
men du har alltid bara varit ett misstag jag velat utradera.
Och nu tänker jag göra just det.
Dumpa hans kropp också.
Ers höghet, ingen vill svara mig. Vad pågår i hamnen?
Den kungliga flottan seglar mot Draktänderna.
- Jag är rädd att vi går ut i krig. - Var är Geralt och Riddarsporre?
De konfronterade min far. Han är...
Du får aldrig se dem igen, Essi. Jag beklagar.
Tänker du låta det ske? Då är du inte bättre än han!
Vakta tungan, trubadur! Kom ihåg vem du talar till.
Det vet jag, en man som hade turen att födas till en tron.
Riddarsporre gjorde rätt som lämnade det här skitriket. Jag försvarade det.
Jag trodde att alla fel kunde fixas, men det hänger inte på mig och min familj.
Vi är bara det fattiga folket utanför slottsmurarna.
Det hänger på ert folk.
Synd att ingen av er bryr er om oss.
- Det är inte sant. - Bevisa det, då!
Du kan stoppa allt om du har en bråkdel av häxkarlens mod.
Han försökte förhindra kriget! Hålla vårt folk levande.
Det krävs mod för att gå emot massan.
Häxkarlen är lika hedervärd som vem som helst i kungariket.
Om det var Sh'eenaz som var där ute, vad skulle du då göra?
- Mår du bra, moster? - Jag hämtar mig snart.
Det är båtar där uppe. De är ute efter oss!
Vad händer?
Dina föräldrars styre är slut.
Här blir bra.
Jag borde döda dig först, häxkarl,
men du fruktar visst varken smärta eller död.
Men trots allt prat om att häxkarlar saknar känslor,
vet jag hur jag ska skada dig.
Låt honom se sina vänner dö.
Och låt det gå undan. Jag har ett krig att vinna.
Två värdelösa undersåtar ingen kommer att sakna.
Geralt.
Förlåt att jag tvingade dig att ta uppdraget.
Jag visste att jag aldrig skulle ha återvänt hit.
Du gjorde rätt som gav dig av.
Ta mig först.
- Vad kan en trubadur göra? - Gör som jag och överlev.
Vi är så körda.
Kanske inte.
Sh'eenaz.
Kungen är i maskopi med din moster, sjöhäxan.
- Och min prins? Var är han? - Han följde inte med.
Inte ens för att förhindra ett krig? Inte minsta lilla uppoffring...
Han visste inte. Och han älskar dig verkligen.
Den som älskar ställer upp.
Se upp!
Anfall!
Jag gillar ändå våra odds.
Glöm det.
Nej!
Ni tar hand om häxkarlen. Överlåt min systerdotter åt mig.
Varför gör du så här? Jag stöttade dig!
Basim var min. Hans och min kärlek var äkta.
Men min syster gav honom det enda jag inte kunde.
Ett yngel. Du.
Jag skulle ha suttit på tronen med min Basim, men Dahut tog den.
Hon tog honom!
Smärtan jag gick igenom, förlusten av den jag älskade mest...
Nu är det hennes tur.
De förtjänar att mista allt, och det kommer de att göra.
Du skulle ha valt de där fula benen när du hade chansen.
Å andra sidan brydde sig din människa inte ens om att komma hit.
Sh'eenaz!
Agloval.
Jag klarar det här! Stick!
Din moster och jag är eniga om mycket.
Inte minst att alla våra problem började med dig.
Essi!
Få se hur bra du simmar nu.
Geralt!
Geralt.
Sh'eenaz!
- Jag trodde du blev uppäten. - Det vore inte första gången.
Som han stank efter selkien! Den här gången fick han åtminstone bada.
Var är Sh'eenaz?
Ingen klandrar dig, om du lämnar honom här.
Han är min far.
Vad gjorde du med henne?
- Tack, mor. - Du är inte familjens enda helare.
De här varelserna är inte våra fiender!
Och vi är inte era. Vi har blivit lurade!
Vi har förletts av dem vi litade på.
Men striderna slutar nu!
Vi ska hitta ett sätt att leva i fred igen.
Det lovar jag er!
Nu far vi hem!
Förlåt mig, min son. För allt.
Sjöhäxan gjorde nytta på ett vis.
Det finns en trolldryck som låter användaren anta sin älskades form.
Jag ska gifta mig med Sh'eenaz. Jag skulle vilja att du deltar.
Kan hon bli människa?
Då kan kanske mitt hjärta öppna sig.
Vi lämnar förstås alla otrevligheter bakom oss.
Hon får en ny identitet,
och ingen i Bremervoord kommer att veta nåt.
Oroa dig inte. Jag löser det, min son.
Det tror jag säkert, far.
Schackmatt.
Det är det minsta kungliga bröllopet jag varit på.
Prinsar är inte kända för måttfullhet.
Ju färre vittnen till spektaklet, desto bättre.
Jag antar att du på sätt och vis gjorde ditt jobb, häxkarl.
Så fort fisken blivit människa lever min ätt vidare.
Din bakvända moral till trots.
Från första gången våra blickar möttes har mitt hjärta varit ditt.
Du frigjorde en version av mig jag inte visste fanns.
Vad gör du? Sluta!
Det är för sent, far!
Du ville att jag skulle gömma min älskade, ljuga för riket och mig själv.
Bara för att stärka ditt ego.
Det står klart för mig nu, det finns inget kvar här för mig.
Det här är ditt fel, häxkarl!
Mitt kungarike. Mitt arv.
Allt dör med mig.
Om du hade kunnat släppa din stolthet, hade liv skonats.
Du hade två söner, nu har du ingen.
Det är arvet du förtjänar.
Agloval är beredd att lämna hela sitt liv och allt han känner till.
- Jag hoppas att han gjorde rätt val. - Du gjorde samma sak.
Prinsen klarar sig säkert bra.
Agloval fick sin prinsessa till slut.
Förhoppningsvis medför giftermålet den fred de hoppas på.
Jag hade inte förstått sanningen utan dig. Det är inget jag är van vid att säga.
Du är envis och låst i dina vanor, men det är inte fel att ingå i ett team,
att förlita sig på en annan person.
- Att dela sitt liv. - Jag sa ju det.
Jag har funnit det klokt att inte lita på andra.
Vem säger att kärleken är klok?
Jag vet.
Du behöver inte säga nåt.
- Essi, jag är ledsen. - Det behöver du inte vara.
Mina äventyr de senaste dagarna räcker för en hel livstid,
men nån annans livstid.
Jag har alltid undrat hur livet skulle bli om jag lämnade Bremervoord.
Men det som fascinerar mig hos dig,
är också det som gör att vi inte kan vara ihop.
Jag varken kan eller vill tämja ditt häxkarlshjärta.
Jag vill ha en familj.
Stabilitet. Frid.
Den drömmen tycks orimligare än att en man gifter sig med en sjöjungfru.
Ditt öde är större.
Du bryr dig om andra, hur mycket du än vill dölja det.
Jag spårar monster och drar in pengar.
Det är häxkarlarnas syfte.
Människor tror på ödet, men när man har levt så länge som jag,
vet man att den här sången saknar både rim och reson.
Man dansar med för att hanka sig vidare. Jag är inte som du.
Du är så mycket mer som jag än du kan ana.
Jag önskar att du såg det. En dag gör du kanske det.
Men tills vidare verkar det som att Riddarsporre får räcka.
Och prinsen satt nere vid sjön Blygdes med sin siren
Här sökte de att enas om Vems värld som skulle överges
Ett hem till havs Eller byta till land
Vem avstår först och när?
För om du önskar ett paradis Ett liv med din kärlek
Betänk hur du vill ha ditt liv
Och gör en liten uppoffring
Se på de där två.
Man vet inte om de busar eller bråkar.
Bara för att du och häxälskarinnan bara har två lägen, gäller inte det alla.
Jag tror på dem. Det må vara ung kärlek, men det är kärlek.
Det tvivlar jag inte på, men pärlorna, girigheten och de sårade egona finns kvar.
Kungar och drottningar säger sig värna om sina arvingar,
men jag har inte träffat nån kunglighet som inte sätter fåfängan före sitt barn.
Jag önskar att jag hade fel.
- Du är en hopplös icke-romantiker. - Det är inte sant.
Det är bara att normala människor har korta liv och ännu kortare minnen.
Essi är underbar,
men hon förstår mig inte som nån som levt lika länge som jag.
- Nån som... - Säg inte Yennefer.
Vart vi än ska härnäst, kan vi se till att undvika den där hon-demonen?
- Jag vet! - Vart ska vi?
Kontinentens mest avlägsna hörn, utan kultur och bekvämligheter.
Det är inget ställe för en bortskämd häxa.
Ett ställe som heter Caingorn. I Drakbergen.
Där äventyren väntar. Yennefer däremot, gör det inte.
Undertexter: Jessika Johansson