Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
["Å gjev du batt meg" med Valkyrien Allstars]
[brå stillhet]
Kom igjen, gutta! Ta i!
[freidig instrumentalmusikk]
To runder til nå!
[musikken avtar]
Vi er keene på å slå gamle Birken-rekorder, ikke sant?
[hoster] Ja...
Da må dere kutte ut godstolen og gullrekka, for flere timer i løypa.
Jeg vet ikke hvor mye mer trening familien min tåler.
Ikke alle som har livet ditt, Gjermund.
Vi får til noen timer trening i morgen etter jobb?
Da kan jeg ikke, jeg må passe ungene. Martine har korøvelse.
Men kan du ikke bare la unga være hjemme alene, da?
La de kjenne litt på frykt og...
Det er sånn man bygger karakter vet du, så blir de ikke puddinger.
Ja.
Kanskje.
Skal dere nå målene deres, kan dere ikke gi opp ved første lille motstand.
Hei, velkommen til Cakes and Shakes.
Jeg er Emilie, hva kan jeg hjelpe deg med?
- Jeg skal gjerne ha åtte shakes. - Åtte?
To Grønnkål Madness, men med én uten grønnkål.
- Grønnkål uten grønnkål? - Ja. Og så en Stairway to Heaven.
En Fruit Ninja, uten banan, men med ekstra kiwi.
Og så en 50/50 med Minty Fuck og Passion Explosion.
Pineapple Express og One in a Melon, som er vanlig.
- Og så en Apple of my Eye... - Nei, hysj, jeg bare...
De... Du sa...
- Hysjet du på meg? - Nei, det var ikke meningen.
Jeg må bare ha det litt stille. Jeg må skjønne... huske alt du sier.
- Ja. - Ja. Jeg kan skrive det ned.
Skriv det ned.
Ikke spypose.
- Ok. - Nei.
- Ja? - To...
To Grønnkål Madness, én uten grønnkål.
Grønnkål uten grønnkål.
En Fruit Ninja, men uten kiwi, med ekstra banan.
En Stairway to Heaven, vanlig.
Og så en special mix med halvparten Minty Fuck og Passion Explosion.
Og så en Sweetie Pie, men...
[bergensk kvinne] Men sluttet du?!
[Emilie] Ikke sånn slutta, slutta.
Det går liksom ikke an å slutte noe som skulle være midlertidig.
- Men det var naturlig å avslutte det nå. - Emilie...
Det var det. Det passet egentlig veldig fint,
fordi det var ikke meg å jobbe der.
- Ikke dette heller? - Kan vi snakke om noe annet?
Hva skal du gjøre nå?
- Det er ikke å snakke om noe annet, Gina. - Nei, men hør...
- Det er et relevant spørsmål. - Ja.
Jeg kjenner en annen som har ingen kvalifikasjoner.
Tusen takk.
Det går bra med henne, for hun fikk jobb som trikkefører.
- [Gina] Det hadde du kledd. - Nei.
[bergenser] Du hadde det.
[popmusikk spilles i bakgrunnen]
Hallo!
Hei!
[livlig banjomusikk]
Du er så god til å kysse.
Jeg holder på å tisse på meg.
- Ok. - Ja.
Forresten, har du... Du har ikke dong?
- Dong? - Ja. Har du det?
Nei. Jeg har ikke en dong på meg.
Ok. Fordi da... mens du kysser, så kommer jeg til å...
- Nei, mens du... Mens vi kysser... - Ja.
Mens du tisser, så kommer jeg til å løpe ned på den lille kiosken
og kjøpe dong. Ok?
- Ja. Ok. - Mens du tisser.
- [musikken avtar] - [mann] Hei.
- Hei. - Få på deg buksa igjen.
Jeg klarer ikke å stoppe.
[lattermildt] Unnskyld.
[sirener i det fjerne]
[anstrengt stønn]
Det var så lang kø på det utestedet, så... Ja.
Det er rart at det bare er én do på et utested.
Og så hvis man... Har du vært på Storo, for eksempel?
Har du vært der?
- Jeg har vært på Storo, ja. - Ja.
Der er det tusen doer, liksom,
og så har de ikke én øl, nei, do på det utestedet.
- Jeg skjønner. - Ja.
Oi sann.
Nå står jeg i mitt eget tiss.
Du vet det er ulovlig å urinere på offentlig sted?
Ja, jeg har hørt det før.
Og det kommer ikke til å skje igjen. Det var engangstilfelle for min del.
Ok, da sier vi det sånn. Og så gjør du ikke det der igjen.
Ja, jeg lover.
- Kom deg hjem å få litt søvn. - Ja.
- Ha det. Du og. - Ja, takk.
[telefon vibrerer]
Yo! Telefonen din bråker.
Hallo, det er Emilie.
Nei, men det er min uke, så jeg kommer.
Ja, ok. Ha det.
[energisk banjomusikk]
- Hei, Lilli. Hei, Lisbeth. - Hei.
Hei. Er du ikke helt frisk?
[musikken stanser]
Huff, ja, du er varm.
Jeg har lagt leksene hennes i sekken.
Men du ser jo bare an om hun er i form til det. Ikke sant?
Huff.
[mann] Hei.
Hei, du... Joachim...
- Uka mi begynner jo nå. - Ja, men vi fikk jo ikke tak i deg, så...
- Hvor har du vært i natt? - Jeg har vært hjemme. Hva...
- Ok. - Du har ikke noe med det å gjøre.
Kanskje det er best Lilli blir med meg, så du kan komme deg og dusje av deg natta.
Du kan ikke være sur på meg for at jeg har vært ute når jeg ikke har Lilli.
Vil du at jeg skal være standby hjemme?
Det finnes en mellomting av å sitte hjemme,
og komme rett fra nach og stinke alkohol. [hvisker]
Unnskyld... Jeg trenger dette klasserommet, så...
- Ja, ja. - Ja.
- Lilli, bare si ha det til pappa, da. - Lilli, få en kos, da.
God bedring. Ok? Vær snill jente.
[rolig pianomusikk]
Krangler du og pappa?
Du, vi bare diskuterer.
Nå synes jeg bare du skal hvile deg litt.
- Fikk du tisset? - Ja, men den doen var så dum igjen.
Ok, men det skal jeg fikse.
Prøv og sov litt nå, da.
[underfundig instrumentalmusikk]
[toalettet spyler ned]
- [ulyder fra toalettet] - [ingen musikk]
- Nei! - Nei!
- Nei, nei, rolig. Herlighet. - [nordlending] Ha det, gutta.
- Det er Olavs tur til å sitte i midten. - Fint å ha dere her.
- Hei. - Nei! Det er min tur!
Hallo, gutter.
- Hei. - Hei.
Det er unger som sulter og dør andre steder i verden.
Ta... Kan dere ta... Ok, samme det...
- Det er min tur! - Nei!
Helge, dro han hjem, eller?
Han dro til Granka en tur. Han måtte ha en pause.
- Ikke sant, kjempemorsomt. - Skulle hilse.
- Ha det. Takk for nå. - Ha det.
Nei!
Kan du være så snill å ha tissen inni buksen.
Artig med unger!
Ja...
Ja, jeg er klar, jeg... Jeg skal bare dusje.
Det er ikke noe stress, men vi må få det gjort.
Ja, ja, ja. Jeg skal bare...
- Jeg er klar. - Flott, da er vi enig.
Jeg heter Roger, og du er nå kommet til YouTube-kanalen min
som heter ''Jobb er gøy".
I denne kanalen så kommer jeg til å ta ganske mye om søknader og CV-er og...
Å fy faen!
Fuck!
Faen!
[energisk popmusikk]
Nei!
[hyler høyt flere ganger]
[musikken toner ut]
- Hei, Lilli. - Hei.
- Bare gå inn i bilen, du. - Det her ordner seg. Vi sees snart.
- Ja, det ordner seg. - Ja.
Sett deg inn, så skal jeg hente Hjertis.
Hun har ganske høy temp...
Nå blir Lilli hos meg en stund. Det skjønner du.
- Men altså, doen var jo ødelagt. - Hva var det du sa da du flytta ut?
''Jeg vil være hovedpersonen i mitt eget liv.''
Hvordan synes du det går?
[bildør lukkes]
[svake stønn]
[engelsk] Ok, Liz, du vant nettopp fem tusen dollar! Femten sekunder...
[norsk] Se på de detaljene, det er jo helt sykt.
[engelsk] ...og tiden starter... nå!
- [svake stønn] - [lav musikk fra TV-en]
[norsk] Herregud, de er så like.
Kom igjen nå, litt til.
[det ringer på og banker på døra]
Faen.
Au.
[ringer og banker på flere ganger]
Hvem er det?
- Gjett, da? - Ahh.
- Hei. - Hei.
[dør lukkes]
Hvorfor ringte du ikke rørlegger da det oppsto,
i stedet for å vente i et halvt år med...
Ikke alle har en buffer-konto som man kan bruke når som helst.
Det er lett å ha en buffer-konto, det er bare å sette av
litt av lønna hver måned, så har du en buffer-konto.
Hvor mye får du i lønn nå?
- Du får ikke lønn? - Nei.
- Du får ingen... Du får ikke lønn? - Nei.
Joachim er fornøyd med situasjonen,
for han mener at Lilli skal bo fulltid hos dem.
Ok, jeg går og legger meg. Jeg har redd opp til deg.
- Ja. - Natta.
- Jeg blir med. - Nå? Du blir med?
Ja, jeg er litt sånn... Jeg er lav på body battery.
Så jeg må restituere og trene i morgen og sånn.
Men jeg hjelper deg med badet, altså.
Tenk hvis Joachim har rett, at Lilli burde være hos dem på fulltid?
Nei. Det er bare tull.
De har jo hage. Det er kjempegøy for Lilli å leke der.
- Hun liker å være ute, og... - Drit i hage, da.
Lilli tenker jo ikke på hage, det er ikke det som er viktig for Lilli.
[lav instrumentalmusikk]
Det viktigste for Lilli er jo at du er der for henne.
Og det er ikke... Hun er jo ikke så...
- Har du ikke noe sladder eller noe? - Sladder?
Ja, noen nyheter eller... Jeg vet ikke.
Jo, Anders og Thea skal skille seg. [humrer]
Thea skal starte dykkeskole i Thailand, men han tåler jo ikke sol.
- Han er... Han er albino? - Ja, han er albino.
Du ser jo... Det lyser jo lang vei.
Han strekker ut hånda: ''Regner det i dag? Nei, au, det er sol.''
[han ler godt]
[samtalen fortsetter uhørlig]
[musikken øker i styrke]
[musikken avtar]
Er det krim igjen?
Er det... Er det en god bok, eller?
Gjermund...
Hun klarer aldri å rydde opp i rotet hvis du gjør det hver eneste gang.
[Gjermund] Ja, ja.
[Silje] At hun fikk unge som tjueåring, er jo ikke ditt ansvar.
Du...
Du gjør jo alt for henne. Du syr puter under armene på henne.
Jeg syr ikke puter under armene.
Det er fantastisk at du er glad i søstera di,
men det er ikke din feil at det har blitt sånn...
Det er ikke så lett å vokse opp alene med mamma.
Nei, det kan jeg forstå, men skulle du ha blitt hjemme
og ikke studert, og heller vært reservepappa for en femåring?
Dessuten så er hun voksen nå.
- Hun er nødt til å lære å klare seg selv. - Ja da, du har rett. Du har sikkert rett.
[helt stille]
Våken?
Beklager, krøllete bluse, jeg må bare steame den.
Ja, ikke sant.
- Jeg kan vippse, hvis det er... - Ja.
- Nydelig. - Den var god.
Gjermund.
[Silje] Hun har faen meg bøtta nedpå Baroloen. [fjernt]
[Silje] Jeg blir ikke engang sint, jeg blir faktisk imponert.
- [Gjermund] Ja, jeg skal prate med henne. - Lykke til!
- Se her, ja. Der ja. - Hei.
Ble hun veldig sur?
Dette er et godt valg, da, det er en Barolo fra 1986
til en verdi av, ja, 10 000 kroner eller noe.
Har dere så dyr vin hjemme? Er det...
- Du, Emilie... - Sorry, men jeg visste ikke at...
Vi må snakke sammen, for det her går ikke.
- Ok. - Har du noen plan?
Eh... Ja. Eller, altså, nå tenker jeg jo bare at jeg skal være her litt
og bruke litt tid på å tenke og... Ja.
Jeg kan ikke drive å sy puter under arma dine lenger, altså.
Du gjør jo ingenting.
Jeg kan gjøre ting. Jeg kan ta ansvar.
- Hva da? - Gå ut med søpla, re opp...
Nei, men hva...
Er du helt taper... Altså, du er så ut... Du tenker som en taper.
Du har tankesett som en taper. Du må begynne å tenke som en vinner.
- Har du sett det på en Instagrampost? - Nei, men jeg mener det.
Ok, så jeg skal være en vinner.
- Er det sånn som deg? - Ja, for eksempel...
- Det handler om å strukturere livet. - Hvordan skal jeg gjøre det?
- Du som tydeligvis vet svaret på alt. - Ja, jeg vet da faen.
Jeg, for eksempel, trener til Birken.
Så bra at du gjør det. Det er veldig originalt å gå på ski.
- Du og alle menn over 40. - Det er kanskje ikke originalt.
Jeg har satt meg et mål, og det handler om å nå det målet. Du burde prøve det.
- Skal jeg gå Birken? - Nei, men bare sette deg et mål.
[hun stønner vantro]
Eller det er jo...
Det er jo en god idé, at du...
[energisk musikk]
Hvorfor ikke, liksom? Kan ikke du gå Birken?
Du kan jo gå. Det er en kjempeidé.
- Du tuller, eller? - Jo, det er jo veldig bra.
Det er et fantastisk hårete mål for deg.
Det er mange som har blitt den beste versjonen av seg selv
ved å sette seg et ekstremt mål.
Har du noen gang tenkt: ''Kanskje dette er den beste utgaven av Emilie?''
Ja, dessverre, ja, det...
Men det er liksom håp, da.
Jeg håper at, om ikke annet, hvis du ikke når det målet,
så har du i hvert fall fått selvrespekt, pågangsmot, stå-på-vilje.
Jeg skjønner. Takk.
Det er mye som kommer i kjølvannet av det å sette seg et mål.
Nei, det skjer ikke.
Kom igjen, da.
Da får du finne et annet sted å bo.
Du kan ringe mamma.
Høre om hun har plass på sofaen, i Halden, sammen med Dag.
- Mener du det? - Det er avgang om ti minutter.
Nei, Gjermund, du mener ikke det.
Det er Birken eller Halden. Det er ditt valg nå.
Du får låne noe treningstøy av Silje.
- Jeg kan ikke gå på ski engang. - Ja, det... Det lærer du. [fjernt]
Åssen går det?
Frem på tåballene.
Ikke bruk arma så mye, da blir du sliten.
Jeg hater deg.
Nå har du brukt 27 minutter på én kilometer.
Og Birken er 54 kilometer, så det er bare å stå på. Kom igjen!
Det er jo flere mil, Gjermund.
Nå skal vi bryte deg ned for å bygge deg opp igjen. Kom igjen!
[utslitt stønn]
Åh!
[trøndersk] Og så det aller viktigste, følg med på smøreforholdene,
følg med på været, se på himmelen og se hvordan det blir i løpet av dagen.
Da er det bare å kose seg.
Da smører du deg ikke bort, det har vi ikke lyst til.
- Ok, opp og hopp! Nå er det trening! - Du, jeg er litt sånn syk i dag, jeg.
[hoster tørt]
Særlig. Kom igjen, da.
[begge hyler]
Du er naken. Hvorfor er du naken?! [grøsser]
- Jeg sover naken. - Det er trening.
[livlig instrumentalmusikk]
Ja, eh, 67 minutter.
- Er det sant? - Mhm.
Er ikke det ganske bra?
Du, du ble forbigått av to åttiåringer, så jeg tror du klarer litt til, altså.
Du, eh, jeg må dra hjem, jeg.
Kan ikke du ta et par runder til, og så sitter du på med Øyvind hjem?
- Men jeg er jo... - Gå på, Emilie. Ikke vits å stoppe her.
En runde til, Emilie, få opp farten! [hoi]
[Emilie stønner anstrengt]
Hallo?
[ingen musikk]
Jeg liker egentlig sisal-tapeten best.
Ja, jeg også. Men jeg er usikker på tapetlim og mur.
Ja, det skjønner jeg, men...
- Hei. - Hei.
[rask, rytmisk musikk]
[musikken stilner]
[Gjermund] Vi prøver å bli gravide, da.
Jeg er rimelig sikker på at hun skjønte det.
Ja, ja.
- Ja. - Men, ja...
Vi vil ikke at folk skal synes synd på oss hvis det ikke går og sånn, så vi...
Ja.
Vi synes egentlig det er best å si at vi ikke vil ha barn.
- Ja. - Men hvor lenge har dere prøvd?
Tre år. Siste året nå da på kunstig befruktning, så... Ja.
Det var dit vi skulle nu, så derfor...
- Mhm. - Mhm.
Det er jo sånn at mange par som har slitt i flere år, når de slutter å prøve, så...
Ja, ja, ja, vi har prøvd det, eller vi har hørt om det.
Det funker ikke, det er ikke noe... Vi har hørt på podkaster og alt mulig.
- Det funker ikke. - Nei. Ja, unnskyld.
Det er ingen av vennene våre som vet at vi prøver, så hvis du bare kan...
Selvfølgelig.
- Yes. - Ja.
Men...
Kanskje du kunne bare fjernet den før Lilli kommer.
Ja.
- Hei, Lilli. - Hei.
- Har du startet med trening? - Ja, jeg trener til Birken.
- Veldig morsomt. - Hva er Birken?
Birken er et kjempelangt skiløp
for topptrente skiløpere som bare går på ski hele tiden.
Trener og trener. Tenker bare på ski.
- Og den kule mammaen din, da. - Er det sant?
Ja. Jeg skal gå med Gjermund, så han trener meg nå.
- Åja, ok. - Ja.
Kanskje dere skal komme og heie på meg. Det hadde vært hyggelig.
Jeg og pappa? Pappa, kan vi?
Hvis mamma faktisk skal gå Birken, [ler] så er det noe vi absolutt må få med oss.
Skal ikke du bare gå inn så du ikke blir kald.
Ja. Lilli, få en kos først, da.
- Vær snill, da. - Ja.
- Takk. - Og så dere.
- Vi og? - Ja.
- Eh. - Ja.
- Sånn. - Sånn. Supert. Gå inn, da.
Celina kommer litt tidlig i morgen og henter.
Lilli har fullt opplegg hjemme.
Hjemme?
- Vi begynner ikke nå. - Nei, vi gjør ikke det.
- Ja, da har vi fått ut 15 egg og nok sæd. - Ok.
Så da er det bare å se om gutta svømmer godt nok.
- Ja. - Ja.
Jeg ville nok tenkt gjennom alternativer, sånn i tilfelle dette ikke går.
- Mhm. - Ja, hva mener du da?
Nei, altså, det er jo flere måter å lage en familie på.
Og man kan ha et rikt og fint liv uten barn også.
- Mhm. - Hvorfor sier du det?
Tror hun bare prøver å hjelpe oss til å tenke
alternativt, hvis det ikke skulle gå.
Å ja, så du er enig med henne? At det er best at vi bare gir opp?
- Hvem runket nettopp i en kopp? - Hvem har stått for den runkingen?
Det kan hende at vi skal fokusere på
at vi i første omgang skal klare å lage et embryo.
- Mhm. - [sukker] Ok.
Ok, kan du si hva du tenker på, da?
Det... Ingenting.
Ingenting?
Du er stille hele veien i bilen, men du tenker ingenting?
Jeg tenker på at jeg kanskje skal ta en treningstur før middag.
Åja. Ok. Så du tenkte på trening. Det var det du satt og tenkte på.
Ok. Da dropper jeg treninga.
- Jeg vil ikke at du skal droppe treninga. - Jo, det er det du vil...
- Nei, jeg vil ikke det. - Hva er det du vil da?!
Hva... Hva er...
Silje.
Silje. [sukker tungt]
[rolig instrumentalmusikk]
[puster anstrengt]
[Emilie] Tante Silje?
- Silje? - Hæ?
Vil du flette håret til Lilli, men kanskje det ikke passer så bra?
Nei, herregud, klart jeg vil flette håret til Lilli.
Klart det. Kom, da.
- Har du strikk? - Ja.
Få se. Der, ja.
Kan ikke du sette på de tusjene mens jeg gjør det.
Ok, vil du ha hodebunns, vil du ha vanlig?
Du kan bestemme.
[Silje] Ok, da blir det vanlig. Hvordan går det på dansinga, da?
Det går bra.
- Ok, hvilket move skal du lære meg først? - Kickball change.
Kickball change. Kan ikke du lære meg sånn popping og locking? Kan du det?
Ja, det kan jeg lære deg.
- Kan du? - Ja.
Ja! Jeg har alltid drømt om å lære det.
- [Emilie] Hva er det du tegner, Lilli? - Jeg lager en kalender.
Vi lærte det på skolen.
[Emilie] Mhm.
- Den var veldig fin, da. - Takk.
- Hva er det? - Det er bursdagen til Celina.
- Den er viktig å ikke glemme. - Ja.
Men hva er det?
Det er meg og pappa som heier, og du som går Birken.
[ler] Er det sant? Den var skikkelig fin.
Men nå må vi legge bort den, og så må du sove.
Jeg skal bare tegne én ting til.
- Bare én ting til? - Bare én ting til.
Ok, jeg skjønner. Og du skal ha alle disse i sengen?
- Absolutt alle. - Ok. Oi!
[Gjermund] Det er ikke litt overilt av deg å invitere dem til Birken?
Du har ikke gått fem kilometer på ski engang, og så...
Ja, du tok ikke med skiene mine. Jeg ba deg ta med mine.
- Hvorfor er du så sur? - Jeg er ikke sur.
Kan du hjelpe meg?
Jeg får ikke... Den her...
- Opp med hælen. - Ja.
Opp. Opp med hælen, sier jeg.
- Faen! Greit, altså. - Du...
- Kom deg hjem på egen hånd.
Jeg må ha en pause.
Hva skjer nå? Nei, du skal ikke kjøre fra meg.
Gjermund!
Hallo?
Hvor er nærmeste buss til byen?
Det går ikke noe buss her. Du må gå til Røa og ta bussen derfra.
- Er det langt? - Nei da, det er en kjempefin tur.
Takk. [roper]
[til seg selv] Ok, det er en kjempefin tur.
- [kråkeskrik] - [rolig instrumentalmusikk]
[anstrengt pusting]
[soulmusikk i bakgrunnen]
Skal vi få maten på bordet, eller? De kommer vel hvert øyeblikk.
Men du, kan ikke vi...
Hør. Kan ikke vi bare prøve å drite litt i alle de greiene nå?
- Ja, enig. - Og så har vi det litt hyggelig sammen.
- Ja. - Helt enig.
Bra.
[Emilie] Gjermund!
- Er du helt sjuk i skalla di?! - Hva er det?
Han har sluppet meg langt oppi gokk, og så stukket fra meg.
- Jeg har ikke stukket fra deg, men... - Det er ikke gøy, Silje.
- Nei, ikke le. - Nei, det er ikke gøy.
- Nei. - Har du gått...
- Har du gått på ski helt hit? - Gått til Røa hvert fall.
Jeg måtte finne en jævla buss. Jeg har gått fra Sørkedalen til Røa.
- Nå får jeg sikkert senskader! - Det er jo kjempebra.
Du har gått på ski fra Sørkedalen til Røa, så du har gått cirka 13 kilometer.
- Det er kjempebra. Hei. - Det er bra.
- Der kommer... Hei. - Hei.
Hun har gått 13 kilometer på ski i dag. Er ikke det...
- Det er ikke dumt. Skate eller klassisk? - På ski.
- Hvor da? - [Gjermund] Klassisk.
Hvor? I skogen.
Så koselig.
- Du er vel sulten, tenker jeg? - Ja, da tenker du rett.
- Emilie, litt vin? - Nei takk.
- Nei? - Trening i morgen.
- Ok. - Flink.
- Ja. - Martine, du er klar for litt vin?
Egentlig ikke. Hvis du...
- Ja... - [Martine ler godt]
Vi har jo noe vi veldig gjerne vil fortelle dere, da.
- Du kødder nå? - Det er litt tidlig, men...
- Nei. - Jo.
- Oops, we did it again. - Å, herregud. Gratulerer!
Gratulerer!
Wow!
- Gratulerer. - [Martine] Ja, jeg tror det er gratulerer.
Ja, vi satser på det. [ler]
[Gjermund] Her sklir ungene ut, nummer fire.
Ja, det blir jo fem.
- Det er tvillinger. - [kvinne] Tvillinger?
- Du skal ikke bare ta ett av deres? - Nei, det valget er tatt for lenge siden.
- Dere vil absolutt ikke ha barn, og det... - Ja, det er så trist.
Verden går glipp av verdens beste mamma.
Ungene våre hører jo mer på Silje enn de hører på oss.
[uhørlig snakk]
- Få litt vin her, da. - Hjertesalat. [fjernt]
Vi kan faktisk egentlig ikke få barn.
[helt stille]
[stønner]
Sorry Gjermund, men jeg klarer ikke å stå og...
Ok, vi kan... Folkens, vi kan egentlig ikke få barn.
Ehm.
Altså, vi har prøvd veldig lenge. Vi har egentlig prøvd alt, faktisk.
Vi har prøvd IVF, vi har prøvd inseminering.
Eh... Men det viser seg at det er sånn at vi...
Å, herregud. Unnskyld.
- Nei. Du må ikke si unnskyld. - [Gjermund] Ikke beklag det å få barn.
Nei, vi er selvfølgelig kjempeglade på deres vegne.
- Virkelig. - [Gjermund] Selvfølgelig.
- Dessuten, vi har et embryo i frysen, vi. - Ja, det har vi.
Så det er jo håp der.
Ikke vår fryser da, men eh...
- Nei. - Nei.
- Ok. Det er jo... - Det er bra.
- [mann] Det er bra. - Så skål, da.
Skål for tvillinga og for...
- [kvinne] Embryo. - Embryo...
- Går det bra? - Ja, jeg tror det. Eller...
- Jeg vet ikke, jeg. - Nei.
[rolig instrumentalmusikk]
Hallo?
Er det sant?
Ok. Leiligheten er ferdig, så jeg kan flytte hjem.
- Nei, så bra. - Veldig fint.
- Dritbra. - Ja.
Ok. Men kan jeg da flytte hjem i morgen, liksom, er det...
[lystbetont musikk]
Ja.
- Det ser jo bra ut her, da. - Ja.
Yes. Jeg får komme meg ut i løypa før det blir mørkt.
Du er med i morgen, ikke sant?
Jeg vet ikke helt om det...
Kom igjen, da!
Nå skal jeg ha Lilli annenhver uke igjen. Jeg må egentlig bare skaffe meg en jobb.
Ja, jeg ser den, det er jo...
Det var kanskje litt vel optimistisk med det prosjektet der.
Det var kanskje det.
Nei, men du får ha lykke til med jobb og...
- Takk. - Så snakkes vi.
Og tusen takk, og lykke til med Birken og baby og...
Jo, jo, takk.
- Det ble fint her, da. Ny do, og... - Ja. Jeg gleder meg til å... sitte på den.
Ja.
- [dør lukkes] - [stillhet]
[mann] ...at hos Finn så er det 11 654
ledige stillinger i Norge i dag.
Men det du kan gjøre først, er å skrive inn, eh,
navnet på yrket som du ønsker å jobbe i. For eksempel, kantinemedarbeider.
- Er det så ille? - Nei.
Sant? Det er jo... trendy.
- Ja. - Moderne, synes jeg.
Det ser bare litt ut som at øynene dine har grodd en liten bart, liksom.
- Men den er liten. - Ja, veldig, veldig gøy.
Men herregud, fortell, hvordan går det med Birken?
Det slipper jeg heldigvis nå
fordi jeg ikke bor hos Gjermund lenger, og det er jo... Puh.
Ja, det er litt typisk.
- Hva mener du? - Nei, herregud, glem det.
- Det var ingenting. - Jo... Men hva mener du med det?
Det er litt typisk deg å gi opp på ting.
Eller, du liker å ta snarveier.
Helt seriøst. Når var sist gang du fullførte noe som helst?
[Gina] Jeg følte meg så fin med disse brynene,
og det eneste jeg klarer å se nå, er to påkjørte snegler.
Hva er det jeg har gjort for noe?!
[lavmælt og sørgmodig instrumentalmusikk]
[snufser lett]
[livlig instrumentalmusikk]
- Hundre? Riktig? - Nei, mer enn det.
[uhørlig samtale]
Jeg har ikke jobb.
Jeg aner faktisk ikke hva jeg skal gjøre med livet mitt.
Det eneste jeg har, er en påmelding til Birken,
og en datter som gleder seg til å se meg gå i mål.
Ok, ok.
Vet du hva, på et sånt føre som nå, så trenger du KX-35 under skia.
Øyvind, gidder du å hjelpe henne med skia?
Ja.
- Bra! - Ja.
["Higher Ground" med SKAAR]
[Lilli] Mamma, det er tomt for dopapir!
- Hvor langt har vi gått nå? - Jeg har gått fem runder.
Det er 15 kilometer, det er bra. Kom igjen!
- Jeg er helt ferdig. - Nei, du klarer en runde til. Ta i!
Der, ja.
Kraften ligger i beina!
Ses neste uke, Lilly.
Hei, Emilie.
Hei, Celina.
- Det er blitt en liten fin mage, ser jeg. - Ja, nå er det ingen vei tilbake.
Nei.
[Lilly ler hjertelig og lenge]
Å, du har så fin latter. [kysser]
Ja! [roper høyt]
[brekninger]
[musikken toner ut]
Det er da det blir mest effektivt. Så tar vi et godt stavtak.
Da lar vi egentlig staven bare forsvinne bak oss.
Vi trenger ikke bruke energi på å hente den tilbake,
det skjer av seg selv.
Jeg har tapt anrop fra legen.
Ja, ring tilbake, da.
Å, kan du...
Hei, det er Carina Larsen.
Hei, du, det er Gjermund Vik som ringer tilbake igjen,
med Silje på høyttaler.
Ja, så fint at du ringer tilbake. Jeg har dessverre en litt... lei beskjed.
Ok.
Embryoet klarte dessverre ikke opptiningen.
Ok.
Men nå synes jeg at dere burde tenke litt i fred og ro
om dere vil gå videre med det her.
- Ja. - Så kan jo vi snakkes igjen i neste uke.
- Ja, det gjør vi. Da hører du fra oss. - Ok, ha det.
Ok, hei.
[rolig instrumentalmusikk]
- Jeg vil bare ha et barn. - Jeg vet det.
Ja, ok.
Nei, da får vi...
Eh... Da får vi bruke helga, da, og så får vi
prate sammen om hva vi skal gjøre, og hva vi skal finne ut av.
Altså, jeg drar jo i morgen.
Til Birken.
[musikken stanser]
Ja, vi visste jo at vi skulle gjøre en innsetting, og at det ikke...
- At det kanskje ikke kom til å gå... - Hva faen er du, er du en føkkings robot?
Men dette er... Altså, vi har jo planlagt dette.
- [Silje] Agh. - [dør lukkes]
Du, kom...
Det er veldig vanskelig for meg å avlyse på så kort varsel
når jeg har dratt med meg Øyvind og Helge og søstera mi, og...
Alt dette er på grunn av deg, har du tenkt på det?
- Jeg er fullt klar over det. - Da kan du vise litt mer engasjement.
Men jeg sier ikke at vi skal slutte å prøve.
Nei, men det er ikke du
som må proppe kroppen full av hormoner hele jævla...
- Skal vi bare slutte å leve? - Fy faen.
Man kan ikke bare slutte å leve.
Jeg har ikke sagt at vi skal slutte å leve!
Det er akkurat det du gjør!
Det er alt som står i huet på deg. Barn, barn, barn, hele jævla tida.
[rolig instrumentalmusikk]
[dør åpnes og lukkes]
[musikken toner ut]
[Emilie] Ja, er du klar for å bli mamma, da?
Eh, jeg synes det er skummelt.
Det er liksom...
Når jeg ligger og tenker på det, og prøver å sove og... Det...
Som om det bare ligger masse ansvar der og venter.
- Mhm. - Ja.
Men det fikser du bare. Altså, det kommer helt naturlig.
- Tror du det? - Ja.
Smalt det fra hun som hadde leiligheten fylt med dovann nylig, men, altså...
- Full kontroll. - Ja, full kontroll.
- [Joachim] Skal vi stikke? - Hm?
Det er ikke så mye tåke, så jeg tror det går fint.
- Ok. - Ok?
- En liten tur. - Ja, en liten kosetur.
Fikk du drukket litt? Ja?
[energisk instrumentalmusikk]
Kom igjen, Lilli. Kjempebra.
Du kan ikke gå Birken med den teknikken.
- Du må bruke overkroppen. [ler] - Jeg bruker jo overkroppen, jeg da.
Du må bruke overarmene og magemuskulaturen.
Triceps. Det handler om...
Du skal ikke bare dra deg frem med armene.
- Kraften ligger jo i beina. - Du må bruke armene, Emilie.
Det er bare små tekniske justeringer, så er du der.
- Bare bruk overkroppen. - Løype! Flytt deg!
[Joachim] Ai! Uff.
Oi. Går det bra?
- Hva faen var det der? Er du helt ute? - Meg? Det var jo han der.
Det var det ikke. Det var deg.
Er du fem år, eller? Jeg dytta deg ikke med vilje.
Litt konstruktiv kritikk, og så holder du på sånn. Jævlig voksent.
At jeg får litt kritikk? At jeg får litt kritikk, Joachim?
Jeg har ikke fått annet enn kritikk fra deg i de siste to årene.
At du kjører livet ditt i dass? Det er bare fakta.
- Jeg kjører faen ikke livet mitt i dass. - Gjør du vel.
Det virker som du vil at det skal gå til helvete med meg. Du vil det, du!
Det klarer du helt fint selv.
- Fy... Du er en jævla psykopat. - Og du er en jævla taper.
Unnskyld. Det var ikke meningen,
og jeg og pappa lover å være venner fra nå av.
[mobilspill plinger]
[rolig instrumentalmusikk]
Lilli?
Se på meg, da.
Hm?
Du, vennen min, jeg skjønner veldig godt at du ble litt lei deg i sted.
Men tenk så gøy det blir på lørdag, når du skal se på mamma gå på ski.
Jeg vil ikke! Kan du gå?
- Ja, men, Lilli... - Kan du gå nå?
- Vil du at jeg skal gå? - Ja!
Ok.
[mobilspill plinger]
- Vi kan ikke krangle sånn foran Lilli. - [Joachim] Nei.
- [Joachim] Vi kan ikke det. - Nei.
Så vi må skjerpe oss.
Jeg reiser i morgen, men da møtes vi der etter rennet,
så tenker jeg at...
Det er best vi har minst mulig med hverandre å gjøre,
og at Lilli bor her fast.
Hvis ikke du er enig, får vi ta megling på familievernkontoret,
og så ser vi hvor vi står etter det,
om vi må ta det videre.
- Men du kan ikke mene det? - Jo, jeg mener det.
- Men, Joachim, det er... - Det er ikke mer å snakke om.
[hvisker] Silje?
[musikken avtar]
[Øyvind] Så beveget vi oss over til del to av improkurset.
Da var det sånn at vi skulle gå sammen to og to.
Og da begynner vi... Da skal vi snakke annethvert ord.
Det som er helt sinnssykt da, er at setningene man kommer med
tar noen retninger som er helt sinnssykt, som du ikke kunne tro var mulig.
Jeg ble helt satt ut av det i hvert fall.
Det utfordrer tankene på en helt annen måte.
Det...
- Er... - En...
Lang...
Boks...
Som...
Det er jo imponerende, det altså.
Det var sterkt at dere kom dit.
- Jeg klarte ikke å... - Nei, for jeg hadde spade... Ok.
- Det er ikke din feil, Helge. Jeg kjente... - Men jeg skal ikke blokkere.
[Øyvind] Nei, men jeg skal ikke bare være fokusert på én ting.
- Jeg blokkerte deg. [Øyvind] Nei, ikke ta den.
[Øyvind] Det går helt fint. Jeg fokuserte kun på den grå boksen.
[Helge] Ja, og jeg...
[rytmisk og energisk musikk]
[Gjermund] Vi skal til gymsalen, vi.
Her er det.
- [Gjermund] Se her, ja. - [Emilie] Kødder du? Skal vi sove her?
[Gjermund] Ja, det er jo en del av pakka. Det var jo sånn birkebeinerne sov.
[Emilie] Så for tusen år siden
så reiste de fra grunnskole til grunnskole, liksom?
[Gjermund] Ja.
[mann] Bap-bap-bap-bap-bap.
Kan du finne deg et annet sted? Jeg trenger stedet her til stikkontakten.
Hæ?
Snorkemaskina mi.
Finn deg et annet sted. Det er masse ledig.
- Ok. - Jeg vil ikke vekke folk heller, liksom.
[rolig musikk, mye bakgrunnsstøy]
[vemodig musikk]
[mann] Sorry.
[kvinne] Eh... Hei. En Farris.
[kvinne] Med, med isbiter, takk.
Eh... Madeleine?
- Hei. Kjenner vi hverandre? - Hei.
Nei, vi gjør ikke det. Men jeg følger deg på det treningsopplegget ditt på SoMe.
- Kult. Funker det? - Det funker som en kule.
- Gjør det? - Ja, jeg kommer til å perse jeg, så...
Ja, så kult. Mhm.
Hva... Har du noe smøretips til i morgen, eller?
- Nei. - Som du kan dele?
- Jeg kan ikke fortelle deg det. - Å?
Jeg vil jo ikke at du skal slå meg heller.
Hva skal jeg leve av da, liksom?
Det er ikke noe... Du lever av det?
- Ja. - Ja.
[applaus i bakgrunnen]
[musikken stilner]
Hei?
Hei.
Hei?
Sorry, jeg er så dårlig på ansikt. Kjenner vi hverandre?
Nei.
Nei, det gjør vi ikke. Jeg bare... Du ligner på en jeg kjente.
Er du sikker? Det er noe kjent med ansiktet ditt, men...
Ja, men jeg har veldig alminnelig ansikt, så jeg tror at folk bare...
- Du er hun som tissa i parken. - Nei.
Nei.
Takk for sist.
[felemusikk i bakgrunnen]
Takk for sist.
Men har du kontroll på toalettene her, da? [ler]
- Jeg velger jo å leve mitt liv. - Ja.
Ja, jeg har ikke lyst til å bare følge saueflokken
og produsere unger og kjøpe hus med stakittgjerde.
- Skjønner du? - Ja, jeg skjønner deg så godt.
- Enn du, da? - Jeg?
Eller, la meg gjette. Tre kids, Volvo, bikkje.
Volvo har jeg.
- Ja. - Så én av tre skal du få.
- Skål for friheten. - Skål for friheten, ja.
Hva skal du bruke friheten til, da?
- Jeg skal flytte på fjellet. - Skal du?
Jeg skal klatre på sommeren, gå ski på vinteren.
Bare leve livet. Jeg skal bygge gapahuk...
- [Øyvind] Vi stikker. Skal du være med? - Jeg bare kommer litt senere. Så bare...
- Ok. - Gå i forveien dere.
- Hvor bor dere? - Vi bor på skolen.
Hardcore Birken, da.
Ja, hardcore, vi er hardbarka karer, skjønner du.
Ja. Jeg kunne aldri klart det.
- Kunne du ikke det? - Nei.
Jeg er nødt til å ligge i boblebad før lange løp.
- Ja. - Mykne opp. Få varmen i meg.
- Kjenne på leddene, musklene. - Det er smart.
- Så jeg leier en hytte oppi her. - Med jacuzzi?
Ja, men jeg får ikke den jævelen til å fungere.
Jeg har prøvd alt.
Nå er ikke jeg noen ekspert, men jeg har en sånn stamp hjemme, så...
Husker du hvilket merke det er?
Hvis du kunne vært med og sett på den, kanskje du...
Ja, ja. Ja, det kan jeg godt gjøre.
- Det er det minste jeg kan gjøre... - Kult. Takk.
...for alle de gode rådene du har...
Ja?
[rytmisk, energisk musikk]
Ja.
Det er bare de knappene her?
Ja. Jeg bare skjønner ikke hvordan man får på bobler.
Se der, ja!
- Den magiske fingeren. - Ja.
Det er bare å holde den inne litt lenger, og så starter den.
- Yes. - Yes. Nei, men da...
[musikken stilner]
Er det deilig, eller?
- Hæ? - Vannet.
Eh...
- Det er varmt og... - Skal bare skifte.
Ja.
- Yes. Men du får ha lykke til på... - Nei, kom deg uti!
Ja. Ok.
[Emilie] Du er da bare frivillig, eller, det er ikke "bare" å være frivillig.
Men du er frivillig? Ja. Har du vært det mye?
Ja, vi er en kompisgjeng som kommer hjem hvert år.
- Vi gjør dette som en slags tradisjon. - Ja, ok.
Hva med deg? Hva gjør du annet enn å gå Birken?
Eh... Nei, jeg er litt sånn mellom ting.
Ok, mellom ting? Jobb? Typer?
[ler] Ja, kanskje litt begge deler.
- Så du holder alle mulighetene åpne? - Ja.
Ja, alle de mulighetene.
[lav instrumentalmusikk]
Ja, takk for politieskorte.
Det skulle bare mangle. Røft nabolag.
- Du får ha lykke til i morgen. - Takk.
Eh, og sov godt.
Jeg skal faktisk sove med de to der, og storebroren min,
og så en fyr med snorkemaskin, så jeg vet ikke helt om jeg får til det. Ja.
Men jeg skal prøve.
Du kan sove hos mora mi, om du vil.
Altså, vi har masse plass.
Og hun skal gå i morgen, så hun sover sikkert nå.
Jeg tror jeg må være solidarisk med broren min.
- Selvfølgelig. - Ja.
Jeg skjønner det.
- Ok, men da sees vi i morgen. - Vi sees.
- Sov godt. - Ja.
Jeg er han med Birkenvest og snøscooter.
Jeg er hun med ski.
Ok. Ja, jeg finner deg.
[musikken stilner]
[stønn av velvære]
[begge stønner]
[begge stønner, hun veldig lenge]
- Massere? - Ja.
Å, der.
- Der? - Ikke så hardt.
Nei.
Vi kan ikke ha sex.
- Nei, jeg har ikke... - Nei.
Det er løp, jeg trenger minst ti timer søvn.
- Ja, det er... - Jævlig viktig.
Ja. Det er godt tenkt.
Du sover her i natt, sant?
- Ja. - Så får vi se, da.
Om det blir noe på deg etter løpet i morgen.
Blir bra.
[boblebadet piper og slås av]
[uhørlig snakk]
Hvor er Gjermund?
- Jeg vet ikke. - Vet ikke?
- Nei. - Hm.
- Hei. - Hvor er du?
Jeg fant et annet sted å sove i natt, så...
Ok, men barneskoleopplegget var din idé, og så stikker du bare?
Kan ikke du bare legge deg, så snakkes vi i morgen?
- Ok? - Gjermund.
Hallo?
[lav, energisk instrumentalmusikk]
Hei. Hei, hei.
Er det lov å ombestemme seg?
- Ja, selvfølgelig. - Ja.
- Ok. - Ok.
Ja.
- Vi må være litt stille, mamma sover. - Ok.
- Det er opp her. - Ok.
[Emilie fniser lavt]
Å, jeg håper du har den pysjen.
- Jeg tenkte å ta den på meg nå. - Har du det? Æsj.
Jeg fant ikke laken, men du har dyne og pute, da.
Takk.
Ok. Sov godt.
Sov godt. Og, ja... Takk.
Bare hyggelig.
- God natt. - God natt.
[glad banjomusikk]
- Hei. - Hei.
- Leter du etter toalettet? - Nei, ikke egentlig.
- Ikke? - Nei.
[intens musikk]
- [banker på] - [musikken stanser brått]
- Hallo? - Jeg er ikke her.
- Men det er jeg? - Ja. Det går bra.
Jeg bare orker ikke masse spørsmål.
Kom igjen.
- Ok. - Gå.
- Hei. - Hei.
- Jeg tror ikke du fikk laken. - Takk.
Jeg synes man skal tilby laken når man har gjester som skal sove over.
Eller hva sier du, Ole Martin?
Jeg vet at du er der.
Ja, men... God natt, da.
God natt. Og takk for at jeg får være her.
[begge ler lett]
[Emilie] Å!
Ja, hvor stolt er du av deg selv nå, fra én til ti?
- Ikke så veldig stolt. - Nei.
Nei. Hun kan være litt sånn... mye iblant.
Jeg synes hun var helt topp, jeg.
Altså, min mor hun brydde seg ikke, og så bare kalte hun det fri oppdragelse.
Det høres jo litt deilig ut egentlig.
Ja.
[rolig musikk]
[musikken stilner]
Hundre og tjue? Trodde begge skulle det?
- Jeg kjørte hundre og blått. Hei. - Hei.
- [Helge] Vi skal opp tre fjell. - [Øyvind] Vi skal ned tre fjell, og.
Hvor har du vært?
Kan vi ikke bare pakke nå?
Hva er det?
Har du tatt av deg gifteringen?
Det er noe jeg gjør før hvert renn, for jeg får gnagsår av den.
- Hva holder du på med? - Jeg holder ikke på med noen ting.
Men hva er det som skjer? Fortell meg hva som skjer.
Jeg bare tror ikke at jeg og Silje skal være sammen lenger.
- Hæ? - Vi har ikke vært kjærester på flere år.
Så det er ikke sånn... Ikke sånn på ekte.
- Det Madeleine får meg til å føle, er... - Hvem faen er Madeleine?
Madeleine er influenser.
Å, herregud!
Vi fikk kontakt på et helt annet plan enn det jeg noen gang har gjort med Silje.
Hvor lenge har du kjent henne, i tolv timer, eller?
Det føles ut som ti år. Vi vil de samme tingene.
Ok, hva er det du plutselig vil, da?
Jeg vet ikke. Bare flytte til et sted som dette her, og bare...
- Du vil flytte til Rena? - Ja, eller hvor som helst, bare...
Tenk deg å drive en kursgård.
Stå på ski om vinteren, klatre om sommeren,
hoppe fallskjerm om våren, liksom.
Det er jo det som er å leve, og bare være fri og bygge gapahuk,
og bare gunne på, liksom.
Altså, blir du alltid sånn før du skal gå? Blir du så fjern før du går Birken?
Nei, det ble bare krystallklart for meg at jeg må prate med Silje,
og så må vi skille oss.
- Og det skulle vi gjort for lenge siden. - Nei, Gjermund!
Du har vært sammen med Silje i 15 år.
Og så har du møtt en random 25-åring, så skal du kaste bort alt det, det er...
- Skjerp deg, liksom! - Hun er 34 år, hun er ikke 25.
- Hun er 34 år, ja. - Ja.
Men da er det jo bare å gunne på, da.
Ja, det er det jeg skal gjøre.
[stemningsfull instrumentalmusikk]
[speaker over anlegg, uhørlig]
Hvorfor veier de sekkene?
- De må... - Emilie...
[musikken stilner]
- Sin... - Sekk...
- Den må veie minst 3,5 kilo. - Er...
Det samme som kongebarnet birkebeinerne tok med seg.
Og så veier de sekken i start og i mål.
Og det sier du først nå, liksom?
Godkjent.
Nei, du.
Nei, den er for lett.
Men...
Du vet jo egentlig ikke hva kongebarnet veide da han ble født.
Det kan jo være at han ble født veldig tidlig, og så...
Jeg er det.
- Å ja. - Fem uker.
Det var masse utfordringer med det, det er ikke noe å tulle med.
Det er... Du ser jo veldig lite prematur ut, så det er jo...
Åssen ser man lite prematur ut?
Du ser normal ut i ansiktet ditt.
Kan du ikke bare gi henne en av de vannflaskene, og så...
Vi er litt sent ute, skjønner du.
Yes.
Godkjent.
Tusen takk.
[Gjermund] Ja. Kom igjen, da!
[speaker] Ja, alle sammen, da er det bare fem minutter til startskuddet
for pulje to går av stabelen.
[stemningsfull musikk]
Da er det lurt å finne gruppa si
og få i seg lite grann næring før løpet starter.
Vi ser flere som prøver å finne plassene sine.
Du skal gå i siste pulje, Emilie, så du skal inn her.
Skal jeg gå alene?
Nå må du gå alene, ja.
Vi sees etterpå.
- Hei. - Hei.
Er det ledig her?
Flytt deg.
- Hallo. - Hallo.
Får håpe at du ikke har smurt deg bort nå.
Nei, får ikke håpe det.
- Men vi har en avtale senere i dag, eller? - Ja, har vi ikke det?
Ja.
- Skulle bare dobbeltsjekke. - Ja, ja.
Nei, nei, skal bare gruse deg i løypa først.
Vi får se på det.
[speaker] Alle sammen, da er det bare 30 sekunder til start.
Her er det mange som har tenkt til å slå gamle rekorder
og har trent knallhardt i hele år.
Alt har bygget seg opp til dette øyeblikket.
Det er nå det gjelder, folkens.
Der er vi i gang!
Et hav av skiløpere i full fart opp fra Tingstadjordet
i jakten på egne rekorder.
Lykke til over fjellet, alle sammen!
[musikken avtar]
Kjære, vakre Silje.
Nå er ikke jeg noen sånn kjempetaler,
men, eh, etter den opptreden til presten i kirken i sted,
da er det håp for meg også, tenker jeg.
Det å gifte seg er jo et stort valg...
...og vi har jo en god del tøffe år bak oss,
så det at vi står her i dag, er ikke noen selvfølge.
Men så lenge vi har hverandre,
så skal alt gå bra.
[Silje] Ja.
[rolig musikk]
[speaker] Da har vi kommet til pulje 16.
Her er det mange spente deltagere
som går Birkebeinerrennet for aller første gang.
Her er det mange som har kjempet seg tilbake etter sykdom,
eller som har mål om å komme seg et hakk lenger enn de gjorde i fjor.
En sammensatt gjeng som skaper stemning langs løypa.
Lykke til, alle sammen.
[livlig musikk]
Og der slipper vi løs siste pulje,
de deltagerne som står foran den aller største utfordringen,
femtifire km på ski,
som krever et kjernekraftverk av energi.
En fargesprakende gjeng som gir seg i kast
med sitt livs største utfordring.
Ha en riktig god tur!
[Emilie stønner og sukker anstrengt]
Se her, ta deg en sportsdrikk. Det har du fortjent.
- Takk. - Vær så god.
[glad banjomusikk]
[freidig og frimodig musikk]
[Joachim] Lilli?
Har du lyst på sånne supergode rundstykker?
[musikken stilner]
- Jeg vil se på mamma. - Ja, men det ble ikke noe av.
Men dere lovte jo!
Jeg vet det, men det var en veldig dum idé, ok?
Det er kjempelangt, og mamma får sånne ko-ko ideer noen ganger, ok?
Det er urettferdig. Det er dårlig gjort!
[dør slamres igjen]
Det er så typisk Emilie,
hun får en sinnssyk idé, og så må alle andre stå på sidelinjen
og ta henne imot hver jævla gang hun går på trynet.
Som da hun meldte seg på kveldskurset i kalligrafi.
Hun ville bytte uker, bare for å gi opp etter en måned.
Vet du hva, Joachim?
- Nå synes jeg du bare skal holde kjeft. - Hva?
- Du gjør ikke annet enn snakke om Emilie. - Det gjør jeg vel.
Du sier hun må komme seg videre.
Jeg sier at hun må få orden på...
Nå snakker jeg!
Man holder jo ikke på sånn her hvis man er ferdig med et forhold.
Tror du ikke jeg ser det, altså?
Det er jo helt åpenbart at du ikke klarer å tilgi Emilie.
Kom igjen.
Kan du sette deg inn i hvordan det er for meg,
som går rundt her og bærer på barnet ditt?
[rolig musikk]
Det gjør jævlig vondt.
Og vet du hva, det...
Det er det bare ikke plass til.
Nå må du klare og legge alt det bak deg,
for vi skal bli en familie.
Og Emilie er en del av den familien, og du behandler henne som dritt.
Og sårer meg, og...
Og du sårer Lilli også.
[Lilli] Tror du vi kommer til å se mamma?
Ja, vi må jo bare kikke alt vi kan.
Jeg tror vi ser henne, hun går jo der. Det er klart vi ser henne.
Jeg lurer på hvilken farge hun har på drakten.
Det husker jeg ikke.
[musikken stilner]
- Hei. - Hei.
Hei. Takk for sist, da.
- Ja? - Ja.
Ja vel...
Du har fem mil igjen, så det er fint å spare på kreftene.
- Ja. - Ja.
Vi holder det tempoet her, det er ganske bra.
- Ja. - Ja.
Ja?
Ja.
[speaker] Og her får vi to stykker på oppløpet.
Det er nummer 319, Mats Erlend Lindstrøm,
mot nummer 320, Henrik Sæther.
Hvem er det som tar seieren i år?
[folk heier]
Går det bra?
Ja, jeg bare føler at jeg har overproduksjon av melkesyre.
Vi har bare gått ni kilometer, vi har 45 igjen.
Ikke sant.
[speaker] Første løper er i mål i Lillehammer, og det er nummer...
Altså, what the fuck? Er det mulig, liksom? Det går jo ikke.
Vi må komme oss av gårde, vi da. Er du klar?
Vet du hva, jeg bare blir her litt til.
Jeg må ha noe mer saft og sånn, så bare gå du.
- Du skal ikke gi deg? - Nei! Det skal jeg ikke.
Vi sees jo i mål og... Kanskje jeg tar deg igjen.
- Ja? - Ja, ja.
[rolig musikk]
[heiarop]
[mann] Du, ikke vær så streng med deg selv. Jeg har aldri kommet i mål, jeg.
[ingen musikk]
- Hva skal dere? - Vi skal se på mamma.
[bildør lukkes]
[rolig musikk]
- Kjør forsiktig, da. - Ok, skal gjøre det.
- Skal bli godt å komme seg inn i varmen. - Ja.
- [telefonen vibrerer] - Oi.
[bussluka lukkes]
[lystbetont musikk]
Du! Bussjåfør?
Du må åpne opp igjen, jeg må ha skiene mine.
Ja.
Takk. Og så bare hils han... Ja.
Ja.
[energisk musikk]
- Hva faen er det du driver med? - Men i helvete, se deg for, da!
- Går det bra? - Idiot!
Drit i han, da! Kom igjen!
[Madeleine] Hei! Hei! Hold til høyre!
Løype! Flytt deg, fittekjerring! [Madeleine roper]
[musikken stilner]
[heiarop og kubjeller]
Hva skjer?
Jeg må bare... Jeg må tisse.
Det gjør du jo i drakta, jeg kan ikke vente på deg.
Løype!
[sørgmodig musikk]
[musikken stilner]
- [mann] Får du noen til å hjelpe deg? - Jeg har ringt, jeg tror de skal komme nå.
Ja.
- Hei, hva skjedde? - Hei. Det er beinet.
Jeg vet ikke riktig hva, men...
- Kjenner du henne, eller? - Ja.
- Det kommer noen og henter, så det... - Ok.
Kanskje du kunne ventet her med henne?
- Ja. - Går det bra?
- Ja, ja, ja. - Ja, takk.
Ja. Takk.
Huff! Er det vondt, eller?
Ja, litt. Jeg vet ikke om jeg har liksom... Der kommer han.
[motoren slås av]
- Hei. - Hei.
- Er du her? - Ja, tydeligvis.
Går det bra?
Det går fint, jeg bare føler meg veldig mørbanka.
Fra å gå på ski.
Du ser veldig fresh ut.
- Synes du det? - Mhm.
Takk. Det gjør du, og.
[han ler lett]
Hallo! Det begynner å bli litt kaldt her borte.
- Ja, herregud, sorry. - Ja.
Hva har skjedd, mamma?
Jeg vet ikke. Jeg klarte å skli...
- Kan du bare holde meg? Takk. Sånn. - Ja.
Kom deg av gårde, det er 15 minutter til de stenger på Kvarstad.
- Shit! Ok. Ha det, da. - Ha det.
[lav instrumentalmusikk]
Lykke til, Vigdis.
- God tur, da! - Takk.
[energisk musikk]
[speaker] Det er noen som savner en rød sekk. Det er John Fjæreide.
I sekken ligger det bilnøkler og matpakke.
Så han setter stor pris på om noen finner den
og leverer den til sekretariatet.
Der folkens, så kommer det et lite spurtoppgjør.
Det er nummer 3214, Ivar Tømmerdal,
fulgt av 4172, Olav Åberg,
og rett bak dem, Åse Nerdal, og det er Ivar...
Silje!
...tar den lille...
Silje!
...seieren.
Hei.
Tante Silje.
- Hei. - Hei. Så koselig å se dere her, da.
Tante Silje. Så hyggelig. Har du sett Gjermund, eller?
Sist jeg sjekket, var han på Midtfjellet, så han er ikke så veldig langt unna.
- Kan man sjekke? - Ja, man kan spore dem.
Ok.
Kan du se hvor Emilie er?
Ja. Her ser du, Emilie er på Raudfjellet.
Hun har gått 20 kilometer, hun har bare 34 kilometer igjen.
Ok. Jeg tror det blir en lang dag, Lilli.
- [ingen musikk] - [Emilie puster tungt]
Hei. Nå har det seg sånn at klokka er halv fire.
Ja.
[vakt] Ehm... Men vi er ikke veldig strenge på det,
så hvis dere vil fortsette, så er det bare å gå.
- Jeg vil fortsette. - Jeg og.
- Lykke til. - Takk.
- Da er vi de to siste i løypa. - Ja.
[banjomusikk]
- De begynner å stenge her. - Shit!
- Ja, siste sjekkpunktet er Sjusjøen. - Ja.
Han fyren som står der, er et nazisvin, liksom.
Å ja.
- Han tok meg ut i fjor. - Ja?
Jeg prøvde å fortelle at jeg hadde lungeemfysem
og nedsatt lungekapasitet,
og 50 % ufør, og...
Nei da, det kunne jeg bare glemme.
Hvor langt er det dit?
Tolv kilometer.
Hvis du henger på meg nå, så kanskje du rekker det.
Ok, kult. Takk. Vi er liksom en liten gjeng, vi.
Nei, vi er ikke noe gjeng, nei.
[sørgmodig musikk]
Hvordan går det? Går det bra?
Jeg har fått en sånn gammel kneskade.
Litt trøbbel med det, så jeg må ta det litt med ro.
Er du sikker?
- Men bare kjør på, dere. - Ja, vi må nesten det hvis vi skal perse.
Ja, ja.
[musikken toner ut]
[speaker] Og der kommer den ene etter den andre. Vi gratulerer så mye.
Her har de slitt i 54 kilometer
og er på vei inn mot mål.
At jeg er 50 % ufør, og jeg er på tiltak på vernet bedrift.
Broren min fikk det jo først, men jeg har gått i lære kan du si.
Stroboskopisk lungevolumreduksjon, heter det jo egentlig.
Men det er det jo ingen som vet. Men folk bryr seg ikke heller, så det...
De snakker om minoriteter... Alle snakker om minoriteter for tiden.
Hva med oss som puster gjennom et sugerør hele...
Der kommer jo han Øyvind og han Helge.
- Gratulerer. - Takk for det!
Hvor er han Gjermund?
Vi møtte ham ved Midtfjellet.
Han har vondt i kneet, sa han, slått opp en skade, men det går bra.
- Han er ennå på Midtfjellet. - Kanskje han har mistet chipen?
Nei, han beveger jo på seg.
Han er ikke i sporet. Han er midt uti skauen.
- [intens musikk] - [heiarop]
[musikken stilner]
[fjerne fuglelyder]
[mann] Ikke faen. Da er det ny runde, ikke sant?
Det er skjema, det er kø, det er taxiregninger...
Jeg må tisse, jeg.
[roper] Da får du tisse i buksa, eller så rekker vi det ikke.
Men vent på meg, da.
Vi er jo sist!
Jeg har ikke tenkt å miste det siste sjekkpunktet.
- Men vi er jo en gjeng! - Vi er ikke noe gjeng!
- Du! - Herregud!
[sørgmodig musikk]
- Du må hilse Emilie, hvis du ser henne. - Ja.
Så får vi håpe at hun rekker frem til sjekkpunktet.
Det gjør jeg, og.
[spenningsmusikk]
[trøndersk] Wow. Hei! Da må vi dessverre sette en stopp her,
klokka er fem over halv seks.
- Det går ikke, jeg har gått over fire mil. - Det er av sikkerhetsmessige grunner.
Hva faen snakker du om? Er jeg liksom til fare for sikkerheten?
Banner du til meg nå?
Det er snakk om fem minutter. Hun på Kvarstad var mye greiere.
Nå tar du av deg skiene, og så går du ned til brytebussen.
Nei, nå slutter du med det tullet her.
Hei, nå er det stopp! Det er full stopp her.
Nå er det like før jeg setter ned foten.
[musikken stilner]
- [motor starter] - [dør lukkes]
Hei! Den tråkkemaskinen, burde ikke den ha en sjåfør?
Faen, da!
Nei!
Hei!
Faen!
[energisk musikk]
[musikken toner ut]
[puster tungt ut]
Hei!
Hei! Her!
- Hei! - Gjermund!
Silje?
Hva er det du gjør her?
Hva skjedde?
Jeg så meldinga di, og så...
Jeg vet ikke.
Silje, jeg bare...
[lav instrumentalmusikk]
Jeg, ehm...
Jeg orker ikke å...
...prøve å få barn lenger.
Jeg kan ikke leve sånn.
Nei, det er vel bare å innse at...
...livet ikke alltid blir sånn som man hadde tenkt.
Det ble det for meg da jeg traff deg.
Unnskyld.
- Unnskyld. Unnskyld. - Unnskyld.
Kanskje vi kan få en hund.
[Silje] Som ikke røyter for mye.
Jeg elsker deg.
- Jeg elsker deg. - Ja.
- [musikken stilner] - [Gjermund snufser]
Jeg er litt kald, jeg.
[begge ler godt]
[Gjermund] Nei, faen, skia. Jeg glemte skia.
[speaker] Og her har vi Kari Røkke,
deltaker nummer 8435.
I fjor bekjempet hun kreften, i år...
- Kommer ikke mamma snart? - Godt spørsmål.
[speaker] Og det begynner å tynnes ut i rekkene...
[rolig musikk]
[mann] Sjekk da, det er en til i løypa, jo!
[heiarop]
[oppbyggelig musikk]
[mann] Hei! Hvor er sekken din?
Nei! Faen!
Faen!
Kom igjen, gutter, vi hjelper henne!
Få på henne sekken, og så...
Hvor mange kilo?
Det er fire eller fem kilo, bare begynn å fylle.
- Ta ølen. - Hvor mye veier en øl?
Hent hele six-packen.
Hun skal ikke bli disket, vi må fylle sekken!
Mer øl, bare fyll opp.
Jeg tror det er bra.
Stå på og ikke gi deg!
[vill jubel og heiarop]
Ja, kom igjen, da!
[speaker] Nå kommer det en deltaker. Vi må heie alle sammen!
[vill jubel og heiarop]
Se her kommer hun helt alene inn...
Se, der er mamma!
[høy musikk og jubel]
Heia, Emilie!
- Kom igjen, mamma! Heia! - [speaker] Hun har gått 54 kilometer.
Over fjell og vidder, over tusen høydemeter.
Og nå, etter snart elleve timer med blodslit,
er hun på vei inn mot mål.
Dette er jo helt utrolig, folkens.
Hun har ikke bare ruvet over den norske fjellheimen,
men hun har også virkelig fortjent retten
til å kalle seg en ekte Birkebeiner.
Her ser dere på en ekte fighter, folkens!
Og... der!
På ti timer og førtisju minutter
er hun endelig i mål.
Gratulerer til Emilie Lunde!
[musikken stilner]
Hei.
[speaker] Og med det er årets Birkebeinerrenn over...
- Hei. - Hei.
- Gratulerer til alle deltakerne... - Hei.
...og til dere som har stått og heiet...
- Vil du hjelpe meg? - Selvfølgelig.
[speaker] ...aller siste over mål. Da er det bare å si...
- Takk. - Fy søren, jeg er veldig imponert.
Er du det?
Takk.
[lav instrumentalmusikk]
Jeg er stolt av deg.
Tusen takk!
Takk for at du er her.
Å, hjelper du meg?
- Emilie! - Hei.
- Du! Gratulerer! - Takk!
Gratulerer!
Det hadde jeg ikke trodd.
Helt ærlig, så hadde jeg ikke trodd det...
Nei, ikke jeg heller.
Godt jobba!
Au, au, au!
[Gjermund ler godt]
[Gjermund] Hva med sekken, da? Det er øl, jo.
[musikken stilner]
[ler lett]
[trikken bremser hørbart]
[rolig instrumentalmusikk]
- God jul! - God jul! Og god vakt.
Takk.
["Have yourself a merry little Christmas" feat. Sivert Høyem]
God jul!
Ja, god jul!
Hei!
God jul! Nå er det julaften.
- Ja! - Ja!
[sangen fortsetter med Darling West]
- Hallo. - Hallo.
Har du noe mer dasspapir? Det var tomt for dopapir...
Hei.
- Veldig fornøyd. - Ja?
[uhørlig samtale, sangen råder]
[sangen fortsetter som duett med Sivert Høyem og Darling West]
[fjernt] Ja, så fin du er!
Hei.
[alle ler]
- Den? - Ja.
Den ser helt fantastisk ut.
[fjerne stemmer og latter]
- [julesangen toner ut] - [energisk instrumentalmusikk ut filmen]