Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hajde, dečki! Zapnite!
Još dva kruga!
Želimo li oboriti svoj rekord u utrci Birken?
Želimo.
Onda nemojte ljenčariti pred televizorom, nego više trenirajte.
Moja obitelj možda to neće moći podnijeti.
Ne žive svi kao ti, Gjermunde.
Sutra možemo trenirati poslije posla.
Ne mogu, čuvam djecu. Martine ima probu zbora.
Pa ostavi ih malo same kod kuće. Neka osjete strah.
Tako će ojačati i neće biti mekušci.
Da.
Možda.
Želite li ostvariti cilj, ne smijete se odmah predati.
Dobro došli u Kekse i shakove. Ja sam Emilie. Izvolite?
- Osam shakeova, molim. - Osam?
Dva Ludila s keljem, ali jedan bez kelja.
- Kelj bez kelja? - Tako je.
Jedne Stube do neba i jednog Voćnog nindžu,
bez banane, ali s kivijem. Jedan miješani, Pepermintna ševa i Eksplozija strasti,
jedan Ananas ekspres i Jednu u dinji, običnu. Jednu Jabučicu oka...
Šutite malo, moram...
Što ste ono rekli?
Ušutkavali ste me?
Nisam tako mislila, ali trebala mi je tišina da sve upamtim.
- Dobro. - Da.
Mogu zapisati. Tako ćemo.
Zapišite onda.
Nije za mučninu.
- Dobro. - Ne još.
- Slušam. - Dva...
Dva Ludila s keljem, jedan bez kelja.
Kelj bez kelja.
- Voćni nindža bez kivija s više banane. - Dobro.
Stube do neba, obične.
Jedan miješani, pola-pola, Pepermintna ševa i Eksplozija strasti.
Jedna Slatkica, ali...
NA KRIVOJ STAZI
Jesi li dala otkaz?
Ne bih to tako rekla. Ionako je posao trebao biti privremen.
- Prirodno je došao kraju. - Emilie...
Pa kad jest. I to mi odgovara jer nisam voljela raditi ondje.
Ni ovaj ti se nije sviđao?
Promijenimo temu.
Što ćeš sad?
Nismo promijenile temu.
- Slušaj... - To je važno pitanje.
Da. Imam još jednu prijateljicu bez ikakvih kvalifikacija.
Hvala lijepa.
Ali dobro se snašla. Vozačica je tramvaja.
- Mogla bi to. - Ne.
Ne bih!
Sigurno bi.
Bok!
Oprosti!
Baš se dobro ljubiš.
Ali moram piškiti.
- Dobro. - Da.
Usput, imaš li gumicu?
- Gumicu? - Da. Imaš li je?
Ne, ne nosim gumice sa sobom.
Dobro. Dok se ljubiš, ja ću...
- Ne, dok ti... Dok se ljubimo... - Da.
- Dok ti piškiš, skočit ću do kioska. - Dobro.
- Po gumicu. - Dobro.
- Može? - Može.
- Dok ti piškiš. - Dobro.
Dobra večer.
- Dobra večer. - Navucite hlače.
Ne mogu prestati.
Žao mi je.
Red u pivnici bio je tako dug da... Da.
Čudno je što imaju samo jedan WC.
Ne znam jeste li bili u trgovačkom centru Storo.
- Jeste li? - Jesam.
Eto. Imaju tisuću WC-a, a u pivnici imaju samo jedno pivo. To jest, WC.
- Shvaćam. - Da.
Ajoj!
Stojim u vlastitoj piškici.
Kažnjivo je urinirati u javnosti.
Da, čula sam. Neće se ponoviti.
Ovo mi je bio jedini put.
Dobro onda. Neka vam bude. Ali nemojte to ponoviti.
Neću, zaista.
- Idite kući i naspavajte se. - Dobro.
- Ugodnu večer. - Hvala.
Zvoni ti mobitel.
Halo? Emilie je.
Ne, ovaj je tjedan kod mene. Stižem. Dobro. Bok.
- Bok, Lilli. Bok, Lisbeth. - Dobar dan.
Bok. Ne osjećaš se dobro? Da, goriš.
Stavila sam joj zadaću u torbu. Ako može, neka je napiše. Dobro?
- Joj! - Bok.
Bok, Joachime.
- Ovaj je tjedan kod mene. - Znam, ali nisi se javljala.
Gdje si bila?
Molim? Kod kuće.
- Dobro. - Što te briga?
Možda da uzmem Lilli dok se ti istuširaš nakon burne noći.
Ne možeš se ljutiti na mene što idem van kad Lilli nije kod mene.
Da sjedim kod kuće?
Ne moraš, ali ne moraš ni dolaziti u školu ako smrdiš na alkohol.
Oprostite, treba mi učionica.
Naravno.
- Lilli, pozdravi tatu. - Lilli.
Zagrli me. Brzo ozdravi i budi dobra.
Tata i ti se svađate?
Samo razgovaramo.
Trebala bi se malo odmoriti. Jesi li piškila?
Jesam, ali WC je opet čudan.
Popravit ću ga.
Pokušaj spavati.
- Ne! - Ne!
- Ne, polako! Stanite! - Bok, dečki.
- Olav će u sredinu. - Bilo nam je lijepo.
- Bok. - Ne, moj je red.
- Zaboga. - Bok, dečki. Bok.
A u svijetu ima toliko gladne djece. Uzmi...
Možete li uzeti... Ma, baš me briga.
- Moj red! - Ne!
Helge je otišao kući?
Otišao je na Gran Canariju. Trebao je odmor.
- Kako si vickast. - Pozdravio te.
- Bok. Hvala za danas. - Bok.
- Ne. - Ne!
Molim vas, spremite pišu u hlače.
Baš su zabavni.
Dobro.
Spreman sam. No istuširat ću se.
Samo polako, ali moramo to obaviti.
Da, dobro. Samo ću...
- Spreman sam. - Sjajno. Onda je sve jasno.
Ja sam Roger, a ovo je moja YouTube emisija Posao je zabava.
Pomoći ću vam sastaviti prijave za posao, životopise...
Jebemu sve!
Jebemu!
Sranje!
Ne!
- Bok. - Bok.
- Idi u auto. - Dobro je. Lilli, vidimo se.
- Da, bit će dobro. - U redu.
Uđi, a ja idem po medu.
- Ima temperaturu, pa... - Lilli će ostati sa mnom.
- Pa pokvario mi se WC. - Što si rekla kad si otišla?
Da želiš sebi biti najvažnija.
I? Kako ti ide?
TORTA ILI LOVA?
Liz, osvojila si 5000 dolara. Lijepo. Imaš 15 sekunda...
Kako realistični detalji. Ludnica.
Odbrojavanje počinje!
Zaboga, kako su slični.
Hajde, još samo malo!
Dovraga.
Liz, odabrala si broj dva. Zašto?
Tko je?
Pogodi.
- Bok. - Bok.
Zašto si čekala pola godine da pozoveš vodoinstalatera?
Nemaju svi bankovni račun za crne dane.
Lako ga je otvoriti. A onda izdvajaš dio novca od plaće svaki mjesec.
Kolika ti je plaća?
- Ne plaćaju ti? - Ne.
- Čekaj. Ne plaćaju ti? - Ne.
Joachim je vrlo sretan zbog ovoga. Ionako želi imati Lilli stalno.
Idem spavati. Napravila sam ti krevet.
- Dobro. Stižem. - Laku noć.
Ideš sad?
Idem. Umoran sam, a sutra se moram rano dići i trenirati.
Ali pomoći ću ti oko kupaonice.
A ako Joachim ima pravo?
Možda Lilli treba ostati s njim.
Ne, to je glupost.
Voli se igrati u njihovu vrtu. Voli biti vani i...
Ne brini se. Lilli nije važan vrt.
Najvažnije joj je da si tu kad te treba. Nije...
Znaš li neki novi trač?
- Trač? - Da, nešto iz vijesti ili slično.
Anders i Thea se razvode.
Ona ide u školu ronjenja u Tajlandu, a on ne smije na sunce.
Albino je, zar ne?
Pa da. To odmah vidiš.
Znaš njega: „Kiši li? Joj, ne, sunčano je!”
Opet krimić?
- Je li dobar? - Gjermunde,
ne može biti samostalna ako je uvijek izvlačiš.
Da.
Nisi ti kriv što je malu rodila s 20.
Ti...
Sve činiš umjesto nje. Držiš je pod staklenim zvonom.
I ne držim baš.
Sjajno je što voliš sestru, ali nisi kriv za njezinu situaciju.
Nije joj bilo lako odrastati sama s mamom.
A što si trebao? Ostati kući s mamom, ne ići na fakultet
i biti zamjenski tata petogodišnjakinji?
- Odrasla je. Neka se brine o sebi. - Da, dobro. Imaš pravo.
Jesi li budna?
Oprosti, bluza mi je zgužvana. Moram je izglačati.
A, tako.
- Mogu ti platiti ako je... - Jest.
- Prekrasno. - Bilo je dobro.
Gjermunde.
Strusila je Barolo.
Nisam čak ni bijesna. Zadivljena sam.
Reći ću joj.
Sretno s tim.
- Evo ga. - Bok.
Je li zaista ljutita?
Bar imaš ukusa. Bilo je to Barolo iz 1986. Vrijedi oko 10 000 kruna.
- Imate tako skupo vino kod kuće? - Emilie...
- Oprosti, nisam znala... - Moramo razgovarati. Ovo neće ići.
- Dobro. - Kako si to zamislila?
Mislila sam ostati malo ovdje dok se ne sredim.
Ne mogu te držati pod staklenim zvonom. Ništa ne radiš.
- Mogu pomagati i biti odgovorna. - Kako?
- Iznijet ću smeće, složiti krevet... - Što?
Posve si izgubljena. Čak i razmišljaš kao gubitnica.
Imaš takav mentalni sklop. Počni razmišljati kao pobjednica.
To si vidio na Instagramu ili...
Ozbiljan sam.
Dobro. Moram biti pobjednica.
- Kao ti? - Kao ja, primjerice.
Moraš si organizirati život.
Kako? Reci mi. Očito znaš sve.
Ne znam, jebemu! Evo, ja treniram za Birken.
Skijanje je sjajno. Originalno. Skijaš, kao svi nakon 40.
Možda nije originalno, ali bar imam cilj
i želim ga postići.
- Pokušaj. - Na Birkenu?
Ne, ne na Birkenu, ali zadaj si cilj.
Zapravo, to je...
To je dobra zamisao. Mogla bi...
Zašto ne?
Da, trebala bi se prijaviti. Genijalna zamisao.
- Šališ se? - Ne, baš sjajno.
Zadala si si ambiciozan cilj.
Mnogi su pronašli najbolju inačicu sebe zahvaljujući ambicioznim ciljevima.
Jesi li ikad pomislio da je ovo najbolja inačica mene?
Da, nažalost jesam.
Ali uvijek postoji nada. Iskreno se nadam
da ćeš steći samopoštovanje ako i ne ostvariš cilj.
- Postati hrabra i ustrajna. - Hvala.
- Mnoge su prednosti određenja cilja. - Ne, neću.
Ma daj.
Onda ćeš morati ići drugdje.
Nazovi mamu.
U Haldenu je s Dagom. Možeš spavati na trosjedu.
- Ozbiljan si? - Izađi za deset minuta.
Ne, sigurno se šališ.
Možeš birati između Birkena i Haldena.
Posudi odjeću od Silje.
- Ni ne znam skijati. - Naučit ćeš.
JOŠ 30 DANA DO BIRKENA
Kako ti ide?
Hodaj na prstima. Nemoj toliko rabiti ruke, umorit ćeš se.
Mrzim te.
Trebalo ti je 27 minuta za kilometar, a utrka je 54 km. Hajde, idemo!
Pa to je ludo daleko.
Moramo te slomiti da te ponovno izgradimo. Hajde!
Najvažnije je uzeti u obzir vremenske uvjete.
Pročitajte prognozu i pripremite se. Pogledajte u nebo.
Uživajte i nemojte činiti glupe pogreške.
- Hajde, vrijeme je za trening. - Ne osjećam se dobro danas.
Da, baš. Idemo.
Gola si. Zašto si gola?
- Spavam gola. - Trening počinje.
Dobro, 67 minuta.
Zaista?
Pa to je dobro.
Pretekla su te dva 80-godišnjaka. Nastavi još malo.
Moram kući. Napravi još nekoliko krugova. Øyvind će te odvesti kući.
- Da, ali... - Hajde, Emilie. Nemoj stajati ovdje.
Još jedan krug, Emilie. Zagrij se.
Bok.
I meni se sviđaju tapete od sisala.
Da, ali možemo li ih zalijepiti na cigleni zid?
- Da, shvaćam, ali... - Bok.
Bok.
Pokušavamo dobiti dijete.
Sigurna sam da je shvatila, Gjermunde.
- Da. - Jesam.
No, da.
Ne želimo da nas sažalijevaju ako ne uspije, pa...
- Da. - Draže nam je govoriti da ne želimo djecu.
Tako je.
Dugo pokušavate?
Tri godine. Ove smo godine pokušali s umjetnom oplodnjom.
Upravo idemo onamo, pa smo zato...
Mnogi parovi zatrudne kad prestanu pokušavati.
Da, čuli smo i pokušali, ali nije uspjelo.
Ni podcasti nisu pomogli.
Dobro. Oprostite.
Naši prijatelji ne znaju da pokušavamo, pa bi bilo sjajno da...
Naravno.
- Da. - Da.
Ali možda biste to mogli spremiti kad Lilli dođe.
Dobro.
Bok, Lilli.
- Bok. - Bok.
- Počela si vježbati? - Jesam. Za Birken.
Duhovito.
- A što je to? - Vrlo duga skijaška utrka za sportaše.
Uvijek treniraju i usredotočeni su.
- Žive za skijanje. - Kao i mama.
- Ozbiljna si? - Jesam. Gjermund me trenira.
- Dobro. - Da.
Mogla bi navijati za mene. To bi bilo lijepo.
Tata i ja? Hoćemo li?
Ako mama stvarno bude išla na Birken, morat ćemo je gledati.
Uđi da se ne prehladiš.
- Da. - Lilli, zagrli me.
- Budi dobra. - Hoću.
- Hvala. - A sad vi.
- Mi? - Da.
Dobro.
- Eto. - Da. Uđi.
Celina će doći po nju malo ranije. Ima posla kod kuće.
Kod kuće?
Nemojmo.
Nećemo.
- Imamo 15 jajašaca i dovoljno sperme. - Dobro.
Pričekajmo da vidimo jesu li dobri plivači.
- Da. - Dobro.
Razmislite o drugim mogućnostima ako ovo ne uspije.
Kako to mislite?
Postoje razni načini zasnivanja obitelji.
A možete imati ispunjen život i bez djece.
Zašto to kažete?
Samo nam pomaže sagledati
što sve možemo ako ovo ne uspije.
Slažeš se s njom? Trebamo odustati?
Tko je drkao u čašicu?
Da, tko je drkao?
Usredotočimo se na stvaranje zametka.
Dobro.
Hoćeš li mi reći o čemu razmišljaš?
Ni o čemu.
Je li? U autu nisi rekao ni riječ, a ne razmišljaš ni o čemu?
Razmišljam o treningu prije večere.
A, dobro. O treningu. To ti je na umu?
Onda neću trenirati.
Ne želim da odustaneš, samo...
- Ne, baš to želiš. - Ne želim.
A što želiš?
Što? Što...
Što?
Silje.
Ujna Silje?
Silje?
Hoćeš li isplesti Lilli pletenicu? Nemaš vremena?
Ne, u redu je. Naravno da ću uvijek plesti Lilli pletenice. Dođi.
- Imaš li gumicu? - Imam.
Sjedni. Daj mi to. Možeš li ti dotle začepiti flomastere?
Dobro. Kakvu pletenicu želiš?
Odluči ti.
Dobro. Običnu ćemo.
Kako ti ide ples?
- Pa dobro. - Koji ćeš me pokret najprije naučiti?
Udarac s promjenom noge.
Udarac s promjenom noge? A možeš li ne naučiti popping i locking?
Da, mogu.
- Možeš li? - Mogu.
To! Oduvijek sam to željela znati.
Što crtaš?
Izrađujem kalendar. Naučili smo u školi.
- Baš je lijep. - Hvala.
Što je to?
Tad je Celinin rođendan.
- Onda ga moraš zapamtiti. - Da.
- A što je ovo? - Tata i ja navijamo za tebe na Birkenu.
Je li? Baš lijepo.
Ali sad to moramo spremiti i leći.
Moram nacrtati još samo nešto.
- Samo još jednu stvar? - Da.
Dobro onda. Može. Da ti sve ovo stavim u krevet?
Da, baš sve.
Dobro.
Možda ih nisi trebala pozvati na Birken.
Nisi skijala ni pet kilometara.
Nisi ponijela moje skije. A zamolio sam te.
- Zašto se duriš? - Ne durim se.
Možeš mi pomoći?
Ne mogu ovo...
- Podigni. - Dobro.
Podigni. Daj, podigni petu!
Jebemu! Baš sjajno!
Sama se snađi do kuće.
Trebam predah.
Što ti je? Ne ostavljaj me ovdje.
Gjermunde!
Oprostite, gdje je najbliža autobusna postaja?
Ovdje nema autobusa. Najbliži ide iz Røe.
- Je li daleko? - Nije. I staza je lijepa.
Hvala.
U redu. Staza je lijepa.
Iznesimo hranu na stol. Sigurno će uskoro doći.
Zaboravimo na sve večeras. Može?
- Slažem se. - I zabavimo se.
- Može? - Može.
U redu.
Gjermunde!
- Jesi li bolestan? - Što je bilo?
Ostavio me usred ničega.
Nisam te ostavio.
- Nije smiješno. - Nije.
- Ne smij se. - Neću.
Nemoj.
Skijala si cijelim putem do kuće?
Skijala sam do Røe i sjela na autobus.
Skijala sam od Sørkedalena do Røe. Dobit ću...
Sjajno! Skijala si od Sørkedalena do Røe.
To je 13 km. Nije loše. Dapače.
- Sjajno. - Bok.
- Bok.
Danas je skijala 13 km.
- Bravo! - Nije loše. Trčanje ili klasično?
- Bok. - Samo sam skijala.
- Klasično. Gdje si skijala? - Gdje? U šumi.
- Dobro došli. - Bok.
- Sigurno si gladna. - Jesam.
- Vina, Emilie? - Ne, hvala.
- Nećeš? - Sutra moram trenirati.
- Dobro. - Da.
- Martine, hoćeš vina? - Ne, hvala. Možeš li...
Mogu.
Moramo vam nešto reći.
- Ozbiljno? - Još je rano, ali...
Ne.
- Opet. - Zaboga. Čestitam!
Čestitam!
- Čestitam! - To je dobro.
Nadajmo se.
Samo izbacujete djecu. Bit će to četvrto.
Zapravo peto.
- Dobro. - U redu.
- Nosi blizance. - Blizance?
Gjermunde, možete uzeti jedno.
- Neka. Odavno smo odlučili da nećemo. - Zaista ne želite djecu?
Baš tužno. A bila bi najbolja majka na svijetu.
Naša djeca više slušaju Silje nego nas.
- Dajte mi još vina. - Ja bih salate.
Zapravo ne možemo imati djecu.
Oprosti, Gjermunde, ne mogu.
Dobro. Ne možemo imati djecu.
Dugo pokušavamo i sve smo već prošli.
Pokušali smo in vitro i inseminaciju.
Ali činjenica je da...
Zaboga. Žao mi je.
- Ne, nemoj se ispričavati. - Ne ispričavaj se jer si trudna.
- Nemoj! Zaista smo sretni zbog tebe. - Naravno.
- I imamo zamrznuti zametak. - Imamo.
- Ima nade. - Nije baš zamrznut, ali...
- Nije? - Ne.
Dobro.
- To je dobro. - Da, jest.
Živjeli! Živjeli blizanci!
- I zametak. - I zametak.
Jesi li dobro?
Mislim da jesam. To jest...
- Ne znam. - Da.
Halo?
Zaista? Dobro. Stan je spreman i mogu se vratiti kući.
- Sjajno! - Da.
Dobro. Smijem li se vratiti sutra?
Dobro.
- Izgleda lijepo. - Istina.
Dobro. Idem na stazu dok se još vidi. Hoćeš li doći sutra?
Ne znam.
Ma daj!
Lilli će opet biti kod mene svaki drugi tjedan. Moram naći posao.
Da, shvaćam.
Plan je možda bilo previše optimističan.
Možda jest.
Sretno s traženjem posla.
- Hvala. - Čujemo se.
Hvala. Sretno s Birkenom i djetetom.
Da, hvala.
Nova školjka izgleda lijepo.
Je li? Jedva čekam sjesti na nju.
Da.
Na našoj stranici možete naći
čak 11 645 slobodnih radnih mjesta u Norveškoj.
Najprije morate ispuniti podatke,
poput dosadašnjeg zaposlenja. Primjerice, radnik u kafeteriji.
- Je li tako ružno? - Nije. Moderno je, zar ne?
- Je li? - Mislim da je moderno.
Ali oči ti izgledaju kao da su dobile brkove.
- Male brkove. - Baš smiješno.
A kako napreduju pripreme za Birken?
Ne moram više trenirati kad ne stanujem s Gjermundom. Bogu hvala.
Da, tipično za tebe.
Kako to?
Ma ne, zaboravi. Nema veze.
Ma ne. Kako to misliš?
Uvijek odustaješ.
Voliš prečice.
Kad si posljednji put nešto dovršila? Bilo što?
Bila sam tako sretna zbog obrva,
ali sad mi izgledaju kao dva zgažena puža.
Što sam to učila?
- Sto? Je li sto? - Više.
Nemam posao. I nemam pojma što učiniti sa životom.
No prijavila sam se za Birken, a kći želi da dođem do cilja.
U ovim uvjetima moraš premazati skije klister voskom.
Øyvinde, pomozi joj oko skija. Može?
Može.
- Bravo. - Da.
JOŠ 14 DANA DO BIRKENA
JOŠ SEDAM DANA DO BIRKENA
Mama, nemamo WC papira!
- Koliko si krugova odvozila? - Pet.
To je 15 km. Dobro. Idemo!
- Krepana sam. - Možeš još jedan krug. Zapni!
Tako je! Snaga dolazi iz nogu.
- Do idućeg tjedna. - Bok, Emilie.
Bok, Celina.
- Lijepa kvržica. - Da. Više nema povratka.
Nema.
Volim kad se smiješ.
JOŠ DVA DANA DO BIRKENA
Tada je najučinkovitije. Odgurujte se štapovima.
Neka štap nestane iza vas.
Nemojte ga vući natrag, sam će se vratiti.
- Imam propušten poziv od liječnice. - Nazovi je.
Hajde ti.
Halo? Carina Larsen je.
Dobar dan. Gjermund Vik je. Na razglasu ste i Silje je ovdje.
Drago mi je što ste se javili. Nažalost, imam lošu vijest.
Dobro.
Zametak nije preživio otapanje.
Dobro.
Razmislite želite li nastaviti s tretmanom.
- Dobro. - Možemo se čuti idući tjedan.
- Dobro. Čut ćemo se. - Može. Doviđenja.
Doviđenja.
Samo želim dijete.
Znam.
Dobro. Onda moramo...
Razmislimo malo ovaj vikend.
Razgovarat ćemo o tome što želimo i kako dalje.
Sutra idem na Birken.
Znali smo da smo u postupku i da možda neće uspjeti.
Majku mu! Jesi li robot?
Ali planirali smo to.
Dođi.
Teško je otkazati neposredno prije.
Ići će i Øyvind, Helge i moja sestra.
- Znaš da si ti kriv za ovo? - Dobro to znam.
Ali ne želiš se uključiti?
Ne kažem da prestanemo pokušavati.
Ne ubacuju tebi hormone u tijelo.
- Onda da prestanem živjeti? - Jebemu!
Zato što želiš djecu?
- Nisam rekla da prestanemo živjeti! - Ali to radiš.
Samo o tome razmišljaš. Uvijek djeca i samo djeca!
Jesi li spremna biti mama?
To je strašno.
Razmišljam o tome kad legnem.
Čeka me velika odgovornost.
Da.
Možeš ti to. Dođe samo od sebe.
- Misliš? - Da.
Istina, moj je stan poplavila voda iz zahodske školjke, ali ipak.
Pod kontrolom je.
Idemo?
Nema mnogo magle. Bit će dobro.
- Dobro. - U redu?
- Ali kratko. - Lijepa i kratka staza.
- Dobro. - Jesi li popila?
Hajde, Lilli. Dobro ti ide.
- Ne možeš na Birken s tom tehnikom. - Što?
- Moraš rabiti gornji dio tijela. - I rabim!
Iskoristi ruke i trbušne mišiće.
- Triceps je... - Ne vučeš rukama.
- Snaga je u nogama. - Moraš vući rukama, Emilie.
Malo prilagodi tehniku.
- Rabi gornji dio tijela. - Mjesta!
Jesi li dobro?
- Što je to bilo? Što ti je? - Meni? On te srušio.
Ne, ti si me srušila.
Imaš pet godina? Nisam namjerno.
Zbog malo kritike? Kako djetinjasto.
- Malo kritike? - Da.
Malo kritike? Pa samo me kritiziraš već pune dvije godine.
Zato što si uništavaš život? To je činjenica.
- Ne uništavam si život. - Uništavaš.
Čini se da želiš da mi život bude loš.
Sama ga takvim činiš.
- Prokleti si psihopat! - A ti jadna gubitnica.
Oprosti. Nismo tako mislili. Tata i ja bit ćemo prijatelji.
Lilli?
Pogledaj me.
Dušo, shvaćam da si se uzrujala.
Ali zamisli kako će zabavno biti u subotu, kad mama bude skijala.
Neću doći! Odlazi!
Ali, Lilli...
Idi, molim te.
- Želiš da odem? - Želim!
Dobro.
- Ne smijemo se svađati pred Lilli. - Ne.
- Ne smijemo. - Ne.
Moramo se sabrati.
Idem sutra, ali vidjet ćemo se nakon utrke.
Bolje da se nalazimo što manje.
Neka Lilli živi sa mnom.
Ako se ne slažeš, idemo na posredovanje
da vidimo kako stvari stoje i trebamo li što poduzeti.
Ne misliš valjda ozbiljno?
Da, mislim.
- Joachime, to... - Ne želim razgovarati.
Silje?
Onda je uslijedio drugi dio improvizacije. Morali smo naći partnera.
I onda smo morali izgovoriti svaku drugu riječ.
Ali ludo je da rečenice krenu u drugom smjeru
i posve ludo završe. Ne možeš vjerovati.
Um ti mora raditi na posve drukčiji način.
To...
- ...je... - ...jedna...
...duga...
...kutija...
...koja...
Krasno. Snažna izvedba.
- Nisam mogao dalje. - Pomislio sam na lopatu. Da, dobro.
- Nisi ti kriv, Helge. Osjetio sam... - Nisam se smio blokirati.
- A ja sam se morao usredotočiti na jedno. - Blokirao sam i tebe.
Ne govori tako.
U redu je. Usredotočio sam se samo na sivu kutiju.
A ja sam...
JOŠ DAN DO BIRKENA
ŠKOLA U RENI
Idemo u dvoranu za tjelesni.
Evo je.
- Lijepo. - Šališ se? Spavat ćemo ovdje?
To je dio tradicije. Tako su spavali birkenbeineri.
Prije tisuću godina išli su od škole do škole?
Jesu.
SRETNO ŠKOLA U RENI
Možeš li spavati drugdje? Trebam utičnicu.
Zbog sprave za hrkanje.
- Nađi neko drugo mjesto. Ima ih. - Može.
- Ne želim buditi ljude. - Jasno.
Oprosti.
Dobra večer. Mineralnu.
S ledom, molim vas.
Madeleine?
- Bok. Poznajemo li se? - Bok.
Ne, ali pratim tvoje savjete za skijanje na društvenim medijima.
- Dobro. Koriste li ti? - Da, veoma.
- Pomažu li? - Oborit ću svoj rekord.
Super.
Imaš savjete o vosku za sutra?
- Ne. - Želiš li to podijeliti?
Ne mogu ti to reći.
Ne želim da me pobijediš. Moram zaraditi.
A ovako zarađuješ?
- Da. - A, tako.
Bok!
Oprosti, ne pamtim lica. Poznajemo li se?
Ne, ne poznajemo. Zamijenila sam te s nekim.
Sigurna si? Poznata si mi odnekle.
Imam uobičajeno lice, pa ljudi...
- Piškila si u parku. - Nisam.
Nisam.
Drago mi je.
I meni.
Ima li ovdje dovoljno WC-a?
- Živim kako želim živjeti. - Da.
Ne želim biti ovca poput drugih i štancati djecu.
- Ne, nikako. - Ili kupiti kuću.
- Shvaćaš me? - Zaista te shvaćam.
- A ti? - Ja?
Pogodit ću: troje djece, Volvo i pas.
- Volvo imam. - Da?
- Trećinu si pogodila. - Za slobodu!
Za slobodu.
A što ćeš sa slobodom?
- Preselit ću se u planine. - Je li?
Planinarit ću ljeti, skijati zimi i jednostavno živjeti.
- U brvnari. - Dobro.
- Idemo. Ideš s nama? - Doći ću poslije.
- Dobro. - Idite vi.
- Gdje si odsjeo? - U školi.
- Kao pravi trkač. - Da, svi smo mi čelični momci.
- Ja to ne bih mogla. - Ne bi?
Ne. Trebam vruću kupku prije dugih utrka.
Da me opusti.
- Tako najbolje osjećam zglobove i mišiće. - Mudro.
U kolibi sam.
Imaš li jacuzzi?
Imam, ali ne mogu ga pokrenuti. Sve sam pokušala.
Nisam stručnjak, no imam jacuzzi kod kuće. Znaš li koje je marke?
Možda bi mogao pogledati.
Da, naravno. Može.
- Kao zahvalu. - Hvala.
Za sve tvoje dobre savjete.
Ideš?
Idem.
Ovo su jedini gumbi?
Jesu. Ne znam kako uključiti mlaz.
Evo.
- Čarobni prst. - Da.
Moraš malo dulje pritisnuti gumb da proradi.
- Dobro. - U redu. Onda...
Je li ugodna?
- Molim? - Voda.
- Topla je. - Preodjenut ću se.
Dobro.
- Sretno sutra! - Ne! Ulazi u kadu!
Da, dobro.
Jesi li samo volonter? Možda „samo” nije najbolji izbor riječi.
Dugo to radiš?
Da. Prijatelji dođu kući i zajedno volontiramo svake godine. To je tradicija.
Dobro.
A ti? Što radiš, osim što sudjeluješ u utrci?
Trenutačno sam između stvari.
Dobro. A što to znači? Između poslova ili partnera?
Pa, možda oboje.
- I otvorena si za sve mogućnosti? - Jesam.
- Hvala na policijskoj pratnji. - Nema na čemu. Ovo je opasna četvrt.
- Sretno sutra i lijepo spavaj. - Hvala.
Spavam između njih dvojice, svojeg starijeg brata
i tipa sa spravom za hrkanje. Možda neću najbolje spavati.
No pokušat ću.
Možeš spavati kod moje mame.
Imamo dovoljno mjesta, a i ona sudjeluje u utrci.
- Dobro. - Sad spava.
Trebala bih ostati s bratom.
- Naravno. - Da.
Shvaćam. Dobro onda. Vidimo se sutra.
- Vidimo se. - Lijepo spavaj.
Prepoznat ćeš me po službenom prsluku i motornim sanjkama.
A ti mene po skijama.
Dobro. Naći ću te.
- Želiš masažu? - Želim.
- Da, tu. - Ovdje?
- Ne tako snažno. - Dobro.
Nema seksa.
Ne, nisam...
Prije utrke trebam deset sati sna.
- Istina. - To je vrlo važno.
Mudro.
Spavaj ovdje noćas.
- Može. - Pa ćemo vidjeti.
Možda ti se posreći nakon utrke.
Bilo bi lijepo.
- Ekipa smo! - Gdje je Gjermund?
- Ne znam. - Ne znaš?
Ne.
- Bok. - Gdje si?
Našao sam drugi smještaj za večeras.
Ti si nas doveo u školu, a sad si samo tako otišao?
- Idi spavati. Vidimo se sutra. Dobro? - Gjermunde?
Halo?
Bok. Smijem li se predomisliti?
- Da, naravno. - Sjajno.
- Dobro. - U redu.
- Moramo biti tiho. Mama spava. - U redu.
- Onuda. - Dobro.
Valjda imaš pidžamu?
- Baš sam je kanio navući. - Jesi li?
Nisam našao plahtu, samo poplun i jastuk.
Hvala.
Nema na čemu. Lijepo spavaj.
I ti. Hvala.
Nema na čemu.
- Laku noć. - Laku noć.
- Bok. - Bok.
- Tražiš WC? - I ne baš.
Ne?
Ne.
Ima li koga?
Nema me.
- A mene ima? - Ti si u redu.
Ne mogu odgovarati na pitanja.
- Hajde. Idi. - Dobro.
Dobra večer.
- Vjerojatno nemaš plahtu. - Hvala.
Mislim da gosti koji prenoće moraju imati plahtu.
Ne misliš li tako, Ole Martine?
Znam da si unutra.
- Da. - Onda, laku noć.
Laku noć. Hvala što ste me primili.
I? Koliko se ponosiš sobom, na ljestvici od jedan do deset?
- Ne osobito. - Ne.
Ne.
Katkad je naporna.
Mislim da je sjajna.
Moju mamu nije bilo briga. Nazivala je to slobodnim odgojem.
Zvuči dobro.
Da.
- Mažeš sa 120? - Ne, s plavim 100.
- Bok. - Bok.
- Penjemo se na tri planine. - I silazimo.
- Gdje si bio? - Spakirajmo se.
Što je ovo?
Skinuo si vjenčani prsten?
Skinem ga prije svake utrke jer mi trga rukavice.
- Što radiš? - Ništa.
Što se događa? Reci mi.
Silje i ja ne bismo više trebali biti zajedno.
- Molim? - Godinama se ne volimo.
Ne zapravo.
- S Madeleine se osjećam... - Tko je, dovraga, ta?
Influencerica je.
Bože moj mili!
Povezali smo se na razini koju sa Silje nikad nisam dostigao.
Koliko se dugo poznajete? Punih 12 sati?
Čini se kao deset godina. Želimo isto.
Dobro. A što to odjednom želiš?
Ne znam. Doseliti se u ovakvo mjesto i...
U Renu?
Bilo gdje. I otvoriti pustolovnu farmu.
Skijati zimi, planinariti ljeti i skakati padobranom u proljeće.
To je život, to je sloboda! Živjet ću u brvnari i biti slobodan.
Uvijek ovako poglupiš prije Birkena?
Sad mi je posve jasno da moram razgovarati sa Silje i tražiti razvod.
- Davno sam to trebao. - Nisi. Gjermunde.
Sa Silje si 15 godina,
koje ćeš odbaciti radi 25-godišnjakinje koju si tek upoznao.
- Saberi se. - Ima 34 godine, ne 25.
- Pa da, 34. - Da.
Onda samo naprijed!
Da, i idem.
Zašto važu ruksake?
- Moraju... - Emilie.
- Njezin... - ...ruksak...
Moraju težiti bar 3,5 kg.
Toliko je težio kraljević kojeg su birkenbeineri nosili.
Izvažu ruksake na startu i cilju.
I to mi kažeš tek sad?
Dobro je.
Čekajte malo.
Previše je lagan.
Ali...
Kako znate koliko je mali kraljević težio?
- Možda je bio nedonošče. - Kao ja.
- Je li? - Pet tjedana.
Imao sam mnogo problema. Ne šalim se.
Ali... Mislim... Ne izgledate kao nedonošče.
Kako izgleda nedonošče?
Lice vam je normalno.
Dajte joj bocu vode. Kasnimo.
- To! - U redu je.
Hvala.
Dođi.
Uskoro počinjemo. Skupina dva kreće za pet minuta.
Pronađite svoju skupinu i pojedite nešto prije početka utrke.
Vidimo da mnogi užurbano traže svoju skupinu.
Ti si u posljednjoj skupini. Idi onamo.
- Skijat ću sama? - Da, hoćeš.
Vidimo se poslije.
- Bok. - Bok.
Je li slobodno? Makni se!
- Bok. - Bok.
Nisi valjda rabio pogrešan vosak?
Valjda nisam.
- Dogovorili smo spoj nakon ovoga? - Jesmo. Zar ne?
Jesmo.
Samo pitam.
Jesmo. Ali najprije ću te pobijediti.
Vidjet ćemo.
Još 30 sekunda do početka.
Mnogi kane oboriti osobne rekorde
i trenirali su cijele godine.
Sve je vodilo ovom trenutku. To je to!
Krenuli su! More skijaša pojurilo je uz Tingstadjordet
u želji da obori osobni rekord. Želimo im sretan prijelaz preko planine.
Lijepa moja Silje.
Ne znam držati govore,
ali nakon onoga koji je održao svećenik, još ima nade za mene.
Brak je velika odluka.
Imali smo nekoliko teških godina.
Nismo znali hoćemo li danas biti ovdje.
Ali dok imamo jedno drugo, sve će biti u redu.
Tako je.
Došli smo do skupine 16.
Mnogo uzbuđenih natjecatelja ovdje je prvi put.
Neki su se vratili nakon bolesti,
a neki samo žele doći nešto dalje nego lani.
Sjajna su skupina koja pridonosi dobrom ozračju.
Sretno svima!
Krenula je i posljednja skupina.
Pred njima je najveći izazov.
Žele li proći 54 km na skijama, trebat će im hrpa energije.
Ova šarolika skupina suočava se s izazovom života.
Želimo im ugodnu utrku.
- Uzmite piće. Zaslužili ste ga. - Hvala.
Molim.
PRIJEVOZ ZA SUDIONIKE
Lilli?
- Želiš li pecivo? - Želim vidjeti mamu.
Ne idemo je gledati.
Ali obećali ste.
Znam, ali bila je to glupa zamisao.
Utrka je duga. Mami katkad sinu lude zamisli.
Nije pošteno! Zaista nije fora!
Tipično za Emilie.
Sine joj neka ludost i onda svi moraju pomagati kad ne uspije.
Kao kad je zamijenila tjedne zbog tečaja kaligrafije, od kojeg je odustala.
Joachime, slušaj.
Mislim da moraš začepiti.
- Stalno govoriš o Emilie. - Nije istina.
Kažeš da mora krenuti dalje.
- Kažem da se mora srediti i... - Ne prekidaj me!
Ne govoriš stalno o nekome ako si prebolio tu vezu.
Misliš da ne vidim?
Očito joj ne možeš oprostiti.
Prestani.
Zamisli kako se ja osjećam. Nosim tvoje dijete.
Prokleto me to boli.
Znaš, to...
To više neće moći tako.
Moraš preboljeti prošlost.
Postat ćemo obitelj, a Emilie je dio obitelji.
Odvratan si prema njoj.
To me boli.
A boli i Lilli.
Misliš li da ćemo vidjeti mamu?
Naravno. Samo moramo gledati. Ondje je. Mislim da ćemo je vidjeti.
Koje joj je boje odijelo?
Ne sjećam se.
- Bok. - Bok.
Bok. Opet se srećemo.
- Da. - Tako je.
Pa...
Imamo još 50 km. Štedi energiju.
- Dobro. - Da.
Držimo ovaj tempo.
- Dobro. - Da.
Može?
Može.
Dvoje pristiže na cilj.
Broj 319, Mats Erlend Lindstrøm,
i broj 320, Henrik Sæther.
Tko će pobijediti ove godine?
Jesi li dobro?
Osjećam da imam mnogo mliječne kiseline u mišićima.
Prošle smo devet kilometara. Ostalo je još 45.
Istina.
Prvi je skijaš ušao u cilj u Lillehammeru.
Jebemu! Kako je to moguće? Nije istina!
Moramo krenuti.
Spremna?
Znate što? Ostat ću malo. Trebam još jedno piće. Samo vi idite.
- Ne odustaješ valjda? - Ne, ne odustajem.
Vidimo se na cilju. Možda ću vas sustići.
- Zaista? - Da.
Nemojte se gristi. Nikad nisam stigao do cilja.
- Kamo ćeš? - Idemo gledati mamu.
Pažljivo vozi.
Hoću.
- Bit će lijepo doći na toplo. - Hoće.
BIT ĆEMO NA CILJU I NAVIJATI ZA TEBE.
Vozaču! Otvorite, molim vas. Trebaju mi moje skije.
Dobro.
- Hvala. I pozdravite onog čovjeka. - Hoću.
- Kog vraga radiš? - Pa pazi!
- Jesi li dobro? - Budala!
Jebeš njega! Idemo!
Daj, drži se desne strane!
Makni se! Miči se, budalo jebena!
SILJE ČEKAM TE NA CILJU
Što je?
Moram pišati.
Pišaj u odijelo. Ne mogu te čekati.
Mičite se!
- Hoće li vam netko doći pomoći? - Zvala sam. Dolazi.
- Dobro. - Bok.
Što je bilo?
- Moja noga. Možda je... - Poznajete se?
- Da. - Netko dolazi po mene.
- Dobro. - Hoćete li čekati s njom?
- Hoću. - Može?
- Jasno. - Hvala.
Dobro. Hvala.
- Boli li? - Boli. Možda sam... Evo, dolazi.
- Bok. - Bok.
- Ovdje si? - Čini se.
Jesi li dobro?
Dobro sam, ali malo umorna. Od skijanja.
- Izgledaš odmorno. - Misliš?
Hvala. I ti.
Čujte, malo mi je hladno.
- Oprosti. - Dobro.
- Što se dogodilo? - Ne znam. Okliznula sam se.
- Možeš li me podignuti? - Naravno.
Požuri se. Kvarstad će zatvoriti za 15 minuta.
- Sranje! Dobro. Bok. - Bok.
Sretno, Vigdis.
- Zabavi se! - Hvala.
Gospodin John Fjæreide izgubio je crveni ruksak.
Unutra su ključ od auta i ručak.
Ako ste našli ruksak, molimo vas da ga donesete.
Evo ga, ljudi! Vrlo je uzbudljivo ovdje na cilju. Ulazi broj 3214,
Ivar Tømmerdal. Slijedi ga 4172, Olav Åberg.
Åse Nerland odmah je iza njih Ivar Tømmerdal!
Silje!
Pobijedio je.
Silje!
Stigao je prvi!
Bok.
Eno ujne Silje.
- Bok. - Bok. Lijepo vas je vidjeti.
Ujna Silje, baš mi je drago. Jesi li vidjela Gjermunda?
Zadnji je put bio kod Midtfjelleta. Znači da više nije daleko.
- Kako znaš? - Možeš ih pratiti.
Dobro.
- A znaš li gdje je Emilie? - Evo je kod Raudfjelleta.
Prošla je 20 km i ima još samo 34.
Ovo će biti dugi dan, Lilli.
Bok. Prošlo je 14.30.
Pa... Da.
Ali nismo baš tako strogi. Ako želite nastaviti, slobodno.
- Želim nastaviti. - I ja.
- Sretno. - Hvala.
- Zadnji smo. - Jesmo.
- Počinju zatvarati. - Sranje!
Posljednja kontrolna točka je Sjusjøen.
- Dobro. - Tip ondje gonič je robova.
Dobro.
- Lani me zaustavio. - Je li?
Rekao sam mu da sam imao emfizem pluća i da im je sad smanjen kapacitet.
Imam 50-postotni invaliditet.
- Dobro. - Nije me propustio. Ne može!
Koliko je do ondje?
Oko 12 km.
Lovi moj tempo, uspjet ćemo.
Dobro, hvala. Mala smo ekipa.
Ne, nismo ekipa.
Kako si? Jesi li dobro?
Boli me koljeno. Stara ozljeda. Moram usporiti.
Siguran si?
- Samo vi idite. - Moramo ako želimo oboriti svoj rekord.
Da.
SILJE NA STADIONU SAM. NAVIJAM ZA TEBE!
Stiže još natjecatelja. Čestitamo!
Namučili su se ova 54 km i na putu su prema cilju.
A onda sam se zaposlio u tvrtki koja zapošljava osobe s invaliditetom.
Brat je prvi dobio posao, ali ja sam bio vježbenik.
To se zove bronhoskopsko smanjenje volumena pluća, ali ljudi to ne znaju.
Nikoga nije briga.
Govore o prihvaćanju manjina. Samo o tome govore.
A što je s nama koji dišemo kroz slamčicu?
Eno Øyvinda i Helgea.
- Čestitam. - Hvala.
Gdje je Gjermund?
Bio je kod Midtfjelleta.
Rekao je da ga malo boli, ali da je dobro.
- Još je ondje. - Možda je izgubio čip.
Nije, vidi. Kreće se.
Nije na stazi. Usred šume je.
BATERIJA GOTOVO PRAZNA
Nema šanse! Sve ponovno! Formulari, redovi, računi za taksi...
- Moram piškiti. - Piški u odijelo ili nećemo stići.
Čekaj me.
Zadnji smo.
Neću ispasti na zadnjoj kontrolnoj točki.
- Ali ekipa smo! - Ma nismo!
- Čekaj! - Zaboga!
- Pozdravi Emilie ako je vidiš. - Hoću.
Valjda će stići do kontrolne točke.
Nadam se.
Bok. Nažalost, morate stati. Sad je 17.35.
- Ne mogu. Skijala sam 40 km. - Zbog sigurnosti.
Što to znači? Ja sam jebeni sigurnosni rizik?
Psujete?
Kasnim pet minuta. Na Kvarstadu su bili dragi.
Skinite skije i uđite u minibus.
Ne, dosta gluposti. Morate stati.
Morat ću biti strog.
Čiji je ovo stroj za čišćenje snijega?
Jebemu!
Jebemu! Ne!
Jebemu!
Ljudi!
Bok! Ovdje sam!
- Ljudi! - Gjermunde!
Silje?
Što radiš ovdje?
Što se dogodilo?
Vidio sam tvoju poruku i...
Ne znam.
Silje, ja...
Ja...
Ne mogu više...
pokušavati s djetetom.
To nije život.
Onda ćemo morati priznati...
da život ne ispunjava uvijek naše želje.
Meni ih je ispunio s tobom.
Oprosti.
- I ti meni. - Žao mi je.
Možda možemo nabaviti psa.
Koji se ne linja previše.
Volim te.
- I ja tebe. - Da.
Hladno mi je.
Sranje! Skije. Zaboravio sam skije.
Stiže i Kari Røkke, broj 8435.
Lani se žestoko borila. Ove je godine...
- Hoće li mama uskoro doći? - Dobro pitanje.
I na samom smo kraju.
Pogledajte, stiže još netko.
DOBRO DOŠLI U LILLEHAMMER CILJ JE BLIZU!
A gdje vam je ruksak?
Joj, ne! Jebemu!
Jebemu!
Hajde, dečki, pomozimo joj!
- Evo ga. - Koliko mora težiti?
Četiri ili pet kilograma. Stavljaj.
- Stavi pivo. - Koliko teži?
Stavi cijeli paket.
Neće je sad izbaciti.
Daj još piva! Napuni!
Mislim da je dovoljno.
Hajde! Možeš ti to!
Stiže još jedna natjecateljica. Zaplješćimo joj!
Sama je.
Pogledaj, evo je!
- Hajde, Emilie! - Hajde, mama! Hajde!
Prešla je planine i doline i više od 1000 m visinske razlike.
Nakon gotovo 11 sati punih krvi, znoja i suza
dolazi do cilja. Ovo je nevjerojatno, ljudi!
Prešla je norveške planine
i tako zaslužila pravo
da se naziva birkenbeinericom.
Pred vama je pravi borac!
Došla je za deset sati i 47 minuta.
Napokon je na cilju. Čestitamo, Emilie Lunde!
Bok. Zdravo.
Pomozi mi.
- Bok. - Bok.
- Čestitamo... - Bok.
Bok.
Pozdravimo i navijače.
- Pomozi mi. - Jasno.
I zadnje koji su stigli na cilj.
- Hvala. - Zadivljen sam.
Jesi li?
Hvala.
Ponosim se tobom.
Hvala!
Hvala što ste došli.
Pomozi mi.
- Emilie! - Bok.
Bok.
- Čestitam! - Hvala.
Čestitam!
- Nisam vjerovao. - Ni ja.
- Zaista nisam mislio da ću to doživjeti. - Ni ja.
Bravo!
Što je s ruksakom? Pun je piva.
OSAM MJESECI POSLIJE
- Sretan Božić! - I tebi. I ugodnu smjenu.
Hvala.
Sretan Božić!
Bok!
Sretan Božić! Badnjak je.
- To! - Da.
- Bok. - Bok.
Imaš li još WC papira? Nestalo je.
Bok.
- Djeluje zadovoljno. - Da.
Tako si sladak.
Bok.
- Ovaj? - Da.
Izgleda prekrasno.
Prijevod titlova: Ana Babić