Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Haideți, băieți! Nu vă lăsați!
Încă două ture!
Vrem să depășim rezultatul de la Birken, nu?
Da...
Atunci, lăsați televizorul și fotoliul și schiați mai mult.
Nu știu cât mă mai tolerează familia.
Nu toți au viața ta, Gjermund.
Ne putem antrena mâine după muncă.
Eu nu pot. Mă ocup de copii. Martine are cor.
Nu poți lăsa copiii singuri acasă? Lasă-i să învețe ce e frica.
Asta te-a întărit pe tine. Nu-i face să fie blegi.
Da.
Poate.
Dacă vrei să-ți atingi țelul, nu cedezi la prima greutate.
Bun-venit la Cakes and Shakes! Sunt Emilie. Ce-ți pot oferi?
- Vreau opt shakeuri. - Opt?
Două Kale Madness, unul fără varză kale.
- Kale fără kale? - Da.
Un Stairway to Heaven. Un Fruit Ninja,
dar fără banane și extra kiwi. Un 50/50 din Minty Fuck și Passion Explosion.
Pineapple Express și One in a Melon, așa cum e. Și un Apple of my Eye...
Nu, mai încet, trebuie să...
Ai spus...?
M-ai întrerupt?
N-am vrut, dar am nevoie de liniște ca să memorez totul.
Da.
Pot să notez.
Notează.
Nu e pentru vomă.
- Bun. - Nu.
- Da? - Două...
- Două Kale Madness, unul fără kale. - Nu.
Kale fără kale.
- Un Fruit Ninja, fără kiwi, extra banane. - Da.
Un Stairway to Heaven normal.
Un mix special cu jumătate Minty Fuck și jumătate Passion Explosion.
Și un Sweetie Pie, dar...
PISTA CEA REA
Ai demisionat?
N-a fost tocmai demisie. Trebuia să fie doar temporar.
- S-a terminat natural. - Emilie...
Da, am făcut-o. Și mi-a prins bine. Nu-mi plăcea să lucrez acolo.
Nici asta n-a mers.
Schimbăm subiectul?
Ce faci acum?
E același subiect.
- Ascultă... - E-o întrebare bună.
Mai am o prietenă necalificată.
Mulțumesc.
Îi merge bine. S-a angajat ca vatmaniță.
- Ți s-ar potrivi. - Nu.
Nu!
Ba da.
Bună!
Salut!
Săruți foarte bine.
Știi... Trebuie să fac pipi.
- Bine. - Da.
Apropo, ai un cauciuc?
- Cauciuc? - Da. Ai unul?
Nu, n-am un cauciuc la mine.
Bun. Până tu săruți, eu o să...
- Nu, până ne sărutăm... - Da.
- Până tu faci pipi, mă duc la chioșc. - Da.
- Iau cauciuc. - OK.
- Bun? - Da.
- Până faci pipi. - Da, bine.
Bună!
- Bună! - Ridică pantalonii.
Nu mă pot opri.
Îmi pare rău.
Era coadă mare la bar, așa că... Da.
E ciudat că au doar o toaletă.
Și dacă ai... Nu știu dacă ai fost la mallul Storo, de exemplu?
- Ai fost acolo? - Am fost.
Au o mie de toalete, dar numai o bere... Adică o toaletă la bar.
- Înțeleg. - Da.
Hopa!
Stau în propriul meu pipi.
- Știi că e ilegal să urinezi în public? - Da, am auzit asta. N-o să mai fac.
A fost prima și ultima dată.
Bine, așa să rămână. Dar să n-o mai faci.
Promit.
- Du-te acasă și culcă-te. - Da.
- Noapte bună! - Mulțumesc.
Hei! Îți sună telefonul.
Bună, sunt Emilie.
Nu. E săptămâna mea, vin. Bine, pa!
- Bună, Lilli! Bună, Lisbeth! - Bună!
Bună! Nu te simți bine? Da, arzi.
I-am pus temele în geantă. Vezi dacă e în stare, bine?
Bună!
Bună, Joachim!
- E săptămâna mea. - Știu, dar n-am dat de tine, așa că...
- Unde ai fost? - Ce? Am fost acasă.
- Bine. - Nu e treaba ta.
Poate e mai bine s-o iau eu pe Lilli, ca tu să faci un duș.
Joachim, nu poți fi supărat pe mine fiindcă ies în oraș când n-o am pe Lilli.
Vrei să stau în gardă?
E o diferență între a sta în gardă și a veni puțind a alcool.
Scuze... Am nevoie de sala asta, așa că...
- Da. - Da.
- Lilli, salută-l pe tata. - Lilli.
Îmbrățișează-mă. Să te simți mai bine și să fii cuminte.
Tu și tata vă certați?
Avem doar o discuție.
Cred că ar trebui să te odihnești puțin. Ai făcut pipi?
Da, dar toaleta iar face figuri.
Bine, o repar eu.
Încearcă să dormi.
- Nu! - Nu!
- Nu, ușurel. Sincer. - Pa, băieți!
- Olav e la mijloc. - Mă bucur că ați venit.
- Bună! - Nu, e rândul meu!
- Doamne! - Bună, băieți! Bună!
Sunt copii care mor de foame în alte părți ale lumii.
Puteți să luați... Bine, în fine...
- E rândul meu! - Nu!
Helge s-a dus acasă?
S-a dus în Gran Canaria. Voia o pauză.
- Foarte amuzant. - Te salută.
- Pa! Mersi pentru azi. - Pa!
- Nu. - Nu!
Te rog, ține-o în pantaloni.
Copiii sunt amuzanți.
Da...
Sunt gata. Fac doar un duș.
Fără stres, dar trebuie s-o facem.
Da. Numai să...
- Sunt gata. - Minunat. Gândim la fel.
Mă numesc Roger. Sunteți pe canalul meu de YouTube numit „Munca e distractivă”.
Aici vă voi ajuta cu cererile de angajare, CV-ul...
Mama naibii!
La naiba!
Rahat!
Nu!
- Bună! - Bună!
- Du-te la mașină. - O să fie bine, Lilli. Pe curând!
- Da, va fi bine. - Da.
Urcă. Mă duc după Teddy.
- Are temperatură, deci... - Lilli va sta la mine o vreme.
- Dar era stricată toaleta. - Ce ai spus când te-ai mutat?
„Vreau să fiu pe primul loc.”
Îți iese?
Liz, ai câștigat 5.000 de dolari. Frumos! Cincisprezece secunde...
Uită-te la detalii. E o nebunie.
...și timpul începe acum!
Doamne, ce bine seamănă!
Haide, încă puțin.
La naiba!
Bun, Liz, alegi numărul doi. De ce?
Cine e?
Ghici.
- Bună! - Bună!
De ce ai așteptat șase luni să chemi un instalator?
Nu toți au cont pentru urgențe.
E chiar ușor. Pui deoparte puțin din salariu în fiecare lună.
Ce salariu ai?
- Nu ai salariu? - Nu.
- Deci... nu ai salariu? - Nu.
Joachim e foarte bucuros de situația asta. O vrea pe Lilli permanent.
Mă duc la culcare. Am făcut patul de oaspeți.
- Da. Vin. - Noapte bună!
Acum? Pleci?
Da, nu mai am energie. Am de recuperat. Iar mâine am antrenament.
Dar o să te ajut cu baia.
Dacă Joachim are dreptate?
Că Lilli ar trebui să stea cu ei.
Nu, asta-i o prostie.
Au o grădină în care ea să se joace. Îi place afară și...
Nu-ți face griji. Nu grădina e importantă pentru Lilli.
Cel mai important pentru Lilli e să-i fii aproape. Ea nu e...
Știi vreo bârfă?
- Bârfă? - Da, știri sau ceva de genul ăsta.
Anders și Thea divorțează.
Ea deschide o școală de scufundări în Thailanda, el nu suportă soarele.
El e albinos, nu?
Da, e albinos, nu-i greu de văzut.
E mereu atent: „Plouă azi? Nu, e însorit.”
Alt roman polițist?
- E bună cartea? - Gjermund...
N-o să se pună pe picioare dacă o ajuți mereu.
Da.
Nu e vina ta că a făcut un copil la 20 de ani.
Tu...
Tu faci totul pentru ea. O ții în puf.
Ba n-o țin.
E minunat că-ți iubești sora, dar nu ești vinovat de situația asta.
Nu i-a fost ușor să crească singură cu mama.
Nu, dar trebuia să rămâi acasă, să nu mergi la facultate,
și să fii tată de rezervă pentru un copil de cinci ani?
- Trebuie să se descurce singură. - Da, ai dreptate.
Te-ai trezit?
Scuze, e șifonată bluza și trebuie s-o calc.
Da, înțeleg.
- Îl pot plăti dacă e... - Da.
- Minunat. - A fost bun.
Gjermund.
A băut sticla de Barolo.
Nici nu sunt supărată. Doar impresionată.
Discut eu cu ea.
Baftă!
- Aici era. - Bună!
Chiar e supărată?
E o alegere bună. E un Barolo din 1986. Face 10.000 de coroane.
- Aveți un vin așa scump? - Emilie...
- Îmi pare rău, n-am știut... - Trebuie să vorbim. Așa nu merge.
- Bine. - Ai un plan?
Da. Mă gândeam să rămân aici o vreme, să mă gândesc și...
Nu mai pot să te țin în puf. Nu faci nimic.
- Ba pot. Pot fi responsabilă. - Și ce ai face?
- Să scot gunoiul, să fac patul. - Nu. Ce...
Chiar ești ratată? Gândești ca o ratată.
Ai mentalitatea unei ratate. Gândește și tu ca o învingătoare.
- Ai văzut asta pe Instagram sau... - Vorbesc serios!
Deci trebuie să fiu o câștigătoare.
- Ca tine? - Da, ca exemplu.
E vorba de structurarea vieții.
Cum? E clar că tu știi totul.
Ba nu știu, la naiba! Eu, de exemplu, mă antrenez pentru Birken.
E minunat că schiezi. E original, tu și toți bărbații trecuți de 40 de ani...
Poate nu e așa original, dar e vorba să-ți stabilești un țel
și să-l atingi.
- Încearcă. - Să schiez?
Nu să schiezi la Birken, ci doar să ai un țel.
De fapt, asta e...
Asta e o idee bună, ca tu...
De ce nu?
Ar trebui s-o faci. E o idee excelentă.
- Glumești? - E excelent!
E un țel foarte ambițios pentru tine.
Mulți se împlinesc stabilindu-și țeluri foarte ambițioase.
Nu te-ai gândit că poate sunt deja împlinită?
Ba da, din păcate, da...
Dar am speranță că, dacă nu altceva,
dacă nu-ți atingi țelul, te vei respecta mai mult.
- Spirit liber, hotărâre. - Da. Mersi.
- Multe vin din stabilirea unui țel. - Nu, n-o s-o fac.
Haide.
Atunci, caută-ți altă casă.
Sun-o pe mama.
Vezi dacă te ia pe canapea. În Halden, cu Dag.
- Vorbești serios? - Pleci în zece minute.
Nu poți vorbi serios.
Birken sau Halden, doar din asta alegi.
Poți împrumuta haine de la Silje.
- Nici nu știu să schiez. - O să înveți.
30 DE ZILE PÂNĂ LA BIRKEN
Cum merge?
Pe vârfuri. Nu folosi așa mult brațele, că obosești.
Te urăsc!
Un kilometru ți-a luat 27 de minute. Birken are 54 de kilometri. Haide!
E distanță lungă.
Ca să te ridici trebuie înainte să cazi. Haide!
Cel mai important e să fiți atenți la condiții.
Verificați vremea și pregătiți-vă. Inspectați cerul.
Simțiți-vă bine și evitați greșelile de ceruire.
- Trezirea! Avem antrenamente! - Nu mă simt bine azi.
Sigur că da. Haide!
Ești goală. De ce ești goală?
- Așa dorm. - Începe antrenamentul.
Da, 67 de minute.
Serios?
Nu e bine?
Te-au depășit doi bătrâni de 80 de ani. Mai poți continua puțin.
Trebuie să merg acasă. Mai fă câteva ture. Te va duce Øyvind acasă.
- Dar eu... Da. - Haide, Emilie. Nu te opri aici.
Încă o rundă, Emilie. Dă-i bătaie!
E cineva?
Da, îmi place tapetul Sisal.
Da, și mie. Dar va prinde lipiciul pe cărămidă?
- Da, înțeleg, dar... - Bună!
Bună!
Încercăm să facem un copil.
Sunt sigură că a înțeles asta, Gjermund.
- Da. - Da.
Foarte bine.
Nu vrem să fim compătimiți dacă nu ne iese, așa că...
- Da. - ...preferăm să spunem că nu vrem copii.
Da.
- De când încercați? - De trei ani.
Anul ăsta am încercat inseminarea artificială.
Acolo mergem acum, de aceea...
Multe cupluri, atunci când renunță să mai încerce...
Da, am încercat și nu merge.
Am ascultat podcasturi.
- Nu merge. - Scuze.
Nimeni nu știe că încercăm, așa că dacă ai putea...
Desigur.
- Da. - Da.
Dar... poate ar trebui s-o luați de aici până ajunge Lilli.
Da.
Bună, Lilli!
- Bună! - Bună!
- Te-ai apucat de sport? - Da, pentru Birken.
Amuzant.
- Ce e Birken? - E o cursă de schi foarte lungă.
Ei se antrenează mereu și-i pasionează.
- Schiul e viața lor. - Și a mamei tale.
- E adevărat? - Da, Gjermund mă antrenează.
- Bine. - Da.
Poate veniți să mă susțineți. Ar fi foarte drăguț.
Eu și tata? Tată, putem?
Dacă mama chiar merge la Birken, nu putem rata ocazia.
Du-te înăuntru, să nu-ți fie frig.
- Da. - Lilli, ia-mă în brațe.
- Să fii cuminte. - Bine.
- Mersi. - Acum e rândul vostru.
- Noi? - Da.
Da.
- Așa. - Bun. Du-te înăuntru.
Celina o va lua mai devreme, are multe de făcut acasă.
Acasă?
Nu începe.
Nu încep.
- Avem 15 ovule și destulă spermă. - Bine.
Trebuie să așteptăm să vedem dacă băieții înoată bine.
- Da. - Da.
Ar trebui să vă gândiți la alte variante, în caz că asta nu merge.
La ce vă referiți?
Sunt multe moduri de a întemeia o familie.
Puteți avea o viață împlinită chiar și fără copii.
De ce spuneți asta?
Vrea doar să ne ajute să ne gândim
- ...la alternative, dacă asta nu merge. - Ești de acord cu ea? Vrei să renunțăm?
- Cine a ejaculat în pahar? - Cine te-a masturbat?
Să ne concentrăm acum pe crearea unui embrion.
Bine.
Îmi poți spune la ce te gândești?
La nimic.
La nimic? Ai tăcut în mașină fiindcă nu te gândeai la nimic?
Mă gândesc să merg pe pistă înainte de cină.
Deci te gândeai la antrenament? Asta te preocupa?
Renunț la antrenament.
Nu vreau să renunți. Nu vreau...
- Ba asta vrei să... - Ba nu...
Atunci, ce vrei?
Ce...
Silje.
Mătușă Silje?
Silje?
Vrei să-i împletești părul lui Lilli? Nu e momentul?
Sigur că vreau. Vreau asta oricând. Vino aici.
- Ai un elastic? - Da.
Hai să vedem. Așa. Le pui tu capacul până te împletesc?
Cum vrei să te împletesc?
Alege tu.
Bun, o să împletesc normal.
Cum merge cu dansul?
- Bine. - Ce mișcare mă înveți mai întâi?
Schimb de kickball. Poți să mă înveți popping și locking?
Da, te pot învăța asta.
- Poți? - Da.
Da! Am visat să pot face asta.
Ce desenezi?
Fac un calendar. Am învățat la școală.
- E foarte frumos. - Mulțumesc.
Ce e aia?
Ziua Celinei.
- E important de ținut minte. - Da.
- Și aia ce e? - Când te încurajăm eu și tata la Birken.
Serios? Ce drăguț!
Dar acum trebuie să te culci.
Mai am de desenat un singur lucru.
- Doar unu? - Doar unu.
Bine, am înțeles. Și vrei toate astea în pat?
Absolut toate.
Bine.
Nu te-ai cam pripit să-i inviți la Birken?
N-ai schiat nici măcar cinci kilometri și...
Nu mi-ai adus schiurile. Te-am rugat.
- De ce ești prost dispus? - Nu-s.
Mă poți ajuta?
Nu reușesc să...
Sus călcâiul.
Sus. Ți-am zis să-l ridici.
La naiba! Minunat, ce să zic!
Vino singură acasă.
Am nevoie de o pauză.
Ce-i cu tine? Nu mă lăsa aici.
Gjermund!
Bună! Unde e cea mai apropiată stație de autobuz?
Autobuzul nu trece pe aici. Se ia din Røa.
- E departe? - Nu, e o potecă frumoasă.
Mulțumesc.
Bine, e o potecă frumoasă.
Să punem mâncarea pe masă. Sunt sigur că va veni curând.
Nu putem să... Nu putem să uităm de toate astea în seara asta?
- De acord. - Hai să ne simțim bine.
- Da? - De acord.
Bun.
Gjermund!
- Ești complet nebun? - Poftim?
M-a abandonat în mijlocul pustietății.
Nu te-am abandonat.
- Nu e amuzant, Silje. - Nu.
- Nu râde. - Chiar nu e.
Nu.
Ai schiat până aici?
Am schiat până la Røa și am luat autobuzul.
Am schiat de la Sørkedalen la Røa. O să sufăr...
E grozav! Ai schiat de la Sørkedalen la Røa,
adică vreo 13 kilometri. E bine. Asta e...
- Minunat. - Bună!
- Bună!
Bună! A schiat 13 kilometri azi.
- Asta nu e... - Nu e rău! Skate sau clasic?
- Bună! - Schi.
- Clasic. Unde ai fost? - Unde? În pădure.
Mă bucur să te văd.
- Cred că ți-e foame? - Da, așa e.
- Niște vin, Emilie? - Nu, mersi.
- Nu? - Am antrenament mâine.
- Bine. - Da.
- Martine, ai vrea niște vin? - Nu chiar. Ai putea...
Da.
Ei bine, avem un anunț de făcut.
- Glumești? - E foarte devreme, dar...
Nu.
- Am făcut-o din nou. - Doamne, felicitări!
Felicitări!
- Felicitări! - Credem că e un lucru bun.
Să sperăm că da.
Copiii vin pe bandă rulantă, va fi al patrulea.
Vor fi cinci.
OK.
- Sunt gemeni. - Gemeni?
Ați putea lua voi unu.
- Nu, am decis acum mult timp. - Chiar nu vreți copii?
E mare păcat. Lumea pierde cea mai bună mamă.
Copiii noștri o ascultă mai mult pe Silje decât pe noi.
- Îmi mai dai vin? - Salată mică.
Nu putem avea copii.
Scuze, Gjermund. Dar nu pot...
Prieteni, nu putem avea copii.
Încercăm de mult timp. Am încercat totul.
Am încercat in vitro, am încercat inseminarea.
Adevărul e că noi...
Doamne! Îmi pare rău.
- Nu-ți cere scuze! Nu! Te rog, nu. - Nu-ți cere scuze că veți avea un copil.
- Ne bucurăm pentru voi. Serios! - Desigur.
- Și avem un embrion în congelator. - Da, așa e.
- Există speranță. - Nu în congelator, dar...
- Nu. - Nu.
Bun. Asta e...
- E bine. - Da, e bine.
Noroc, atunci! Un toast pentru gemeni și...
- Embrion. - Embrion.
Ești bine?
Așa cred. Sau...
- Nu știu. - Nu.
Alo!
Serios? Bine. Apartamentul e gata. Mă pot întoarce acasă.
- Minunat. - Grozav.
Bun. Mă pot muta înapoi mâine...
Da.
- Arată grozav. - Da.
Trebuie să ajung pe pârtie înainte să se întunece. Vii mâine?
Nu știu dacă...
Vino!
O iau pe Lilli o dată la două săptămâni. Trebuie să-mi găsesc de lucru.
Da, înțeleg, e...
Proiectul ăla a fost poate un pic prea optimist.
Poate că a fost.
Succes în găsirea unui loc de muncă și...
- Mersi. - Vorbim curând.
Mersi. Succes la Birken și cu copilul și...
Da, mersi.
Arată bine. Toaletă nouă.
Da, abia aștept să stau pe ea.
Da.
...la finn.no sunt 11.654
de locuri de muncă disponibile în Norvegia.
Prima dată trebuie să introduceți
numele profesiei. De exemplu, angajat la cantină.
- E așa de rău? - Nu. Așa-i? E la modă.
- Da. - Cred că e modern.
Dar pare ca ochilor tăi le-a crescut mustață.
- Dar e una mică. - Foarte amuzant.
Cum merge cu pregătirea pentru Birken?
Nu mai trebuie să concurez, nu mai stau la Gjermund.
Da. Tipic pentru tine.
Cum adică?
Doamne, nu! Lasă, nu contează.
Dar ce... Ce vrei să spui?
Îți stă în fire să renunți.
Îți plac scurtăturile.
Serios, când ai terminat ultima dată ceva?
M-am simțit așa de bine cu sprâncenele astea,
dar acum nu văd decât doi melci călcați de mașină.
Ce am făcut?
- O sută? Corect? - Nu, mai mult.
Nu am loc de muncă și nu știu ce să fac cu viața mea.
Am doar înregistrarea la Birken și un copil care vrea să trec de finiș.
Știi ce, în condițiile astea, ai nevoie de KX-35 sub schiuri.
Øyvind, ai putea să o ajuți cu schiurile?
Da.
- Minunat. - Sigur.
PAISPREZECE ZILE PÂNĂ LA BIRKEN
ȘAPTE ZILE PÂNĂ LA BIRKEN
Mamă, nu mai avem hârtie igienică.
- Câte ture până acum? - Am făcut cinci.
Sunt 15 km. Bine. Haide!
- Sunt epuizată. - Mai faci o tură! Nu te lăsa!
Asta e! Puterea vine din picioare.
- Pe săptămâna viitoare, Lilli! - Bună, Emilie!
Bună, Celina!
- S-a rotunjit frumos. - Da, nu mai e cale de întoarcere.
Nu.
Ador râsul tău.
Da!
DOUĂ ZILE PÂNĂ LA BIRKEN
Atunci e cel mai greu. Te împingi în bețe.
Lași bățul să dispară în spatele tău.
Nu consuma energie să-l tragi înapoi. O face singur.
- Am pierdut un apel de la doctor. - Sună înapoi.
Poți tu...
Bună! Sunt Carina Larsen.
Bună, sunt Gjermund Vik, sun înapoi. Sunteți pe difuzor cu Silje.
Mă bucur că ați sunat. Mă tem că am vești proaste.
OK.
Embrionul n-a supraviețuit dezghețului.
Bun.
Ar trebui să vă gândiți puțin dacă vreți să mergeți mai departe.
- Da. - Putem vorbi din nou săptămâna viitoare.
- Da. Ținem legătura. - Bine. La revedere!
Da. La revedere!
Vreau un copil.
Știu.
Bine. Cred că trebuie să...
Hai să stăm în weekend
să vorbim despre ce vrem să facem acum și cum procedăm mai departe.
Mâine plec la Birken.
Știam că tratamentul va continua și că ar putea să nu dea roade.
Ce naiba? Ești robot?
Dar asta... Am plănuit asta.
Haide...
E foarte greu de anulat într-un timp atât de scurt.
Mă duc cu Øyvind, Helge și sora mea și...
- E doar vina ta. - Știu asta foarte bine.
Nu poți să te implici puțin?
Nu spun să nu mai încercăm!
Nu tu trebuie să-ți bagi tone de hormoni tot...
- Și nu mai trăim? - Dă-o naibii!
Nu poți să faci asta!
- N-am spus asta! - Dar exact asta faci tu!
Numai la asta te gândești. Copii și iar copii, aceeași placă!
Ești pregătită să fii mamă?
Cred că e înfricoșător.
E ca... Mă gândesc la asta când încerc să dorm și...
Mă așteaptă multe responsabilități.
Da.
O să te descurci. Vine natural.
- Așa crezi? - Da.
Spune cea care a umplut casa cu apă de toaletă nu demult, dar...
- Control total. - Da.
Mergem?
Nu e multă ceață, va fi bine.
- Da. - Bine?
- Unul scurt. - Da, un traseu frumos.
- Da. - Ai băut?
Haide, Lilli! Te descurci grozav!
Nu ajungi la Birken cu tehnica aia.
- Folosește trunchiul. - Dar îl folosesc!
Folosește brațele și mușchii abdominali.
- Tricepșii... - Nu tragi cu brațele.
- Puterea e în picioare. - Trebuie să folosești brațele.
Ai nevoie doar de mici ajustări tehnice.
- Folosește trunchiul. - Pârtie!
Ești bine?
- Ce naiba a fost asta? - Eu? E vina lui.
Ba nu, a ta.
Ai cinci ani? N-a fost intenționat.
Te critic puțin și tu ce faci? Ești puerilă.
- Mă critici puțin? - Da.
Puțin? În ultimii doi ani, n-am auzit decât critici de la tine.
Că îți distrugi viața? Asta nu e critică, e un fapt.
- Nu-mi distrug viața! - Ba da!
Se pare că vrei ca viața mea să se ducă naibii.
Faci asta singură.
- Ești un psihopat! - Iar tu ești o ratată!
Scuze. N-am vorbit serios. Eu și tata promitem să fim prieteni.
Lilli?
Uită-te aici.
Scumpo, înțeleg că te-ai supărat.
Dar gândește-te ce distractiv va fi sâmbătă s-o vezi pe mama schiind.
Nu vreau! Poți pleca?
Dar, Lilli...
Poți pleca?
- Vrei să plec? - Da!
Bine.
- Nu ne putem certa în fața lui Lilli. - Nu.
- Nu putem. - Nu.
Trebuie să ne înțelegem.
Plec mâine, dar ne vedem după concurs și...
Ar trebui să ne întâlnim cât mai rar posibil.
Lilli trebuie să stea aici permanent.
Dacă nu ești de acord, putem merge la mediere
să vedem cum stăm, dacă trebuie să mergem mai departe.
Vorbești serios?
Da, vorbesc serios.
- Dar, Joachim, e... - Nu e nimic de discutat.
Silje?
Am trecut la partea a doua la improvizație. Am făcut pereche.
A trebuit să spunem fiecare al doilea cuvânt.
Complet aiurea e că propozițiile iau o direcție
cu totul dementă. E aproape de necrezut.
Îți provoacă mintea într-un cu totul alt mod.
Aia...
- Este... - O...
Lungă...
Cutie...
Care...
Impresionant. Ați jucat convingător.
- N-am reușit să... - M-am gândit la o lopată. Bine, dar...
- Nu e vina ta, Helge. Am simțit... - Nu trebuia să te blochez.
- Nu trebuie să mă concentrez la un lucru. - Te-am blocat complet.
Nu spune asta.
E-n regulă. M-am concentrat doar la cutia gri, credeam că...
Și eu...
O ZI PÂNĂ LA BIRKEN
ȘCOALA RENA
Mergem la sala de gimnastică.
Aici e.
- Ce frumos! - Glumești? Aici vom dormi?
E parte din experiență. Așa au dormit primii concurenți la Birken.
Mergeau din școală în școală acum o mie de ani?
Da.
SUCCES DIN PARTEA ȘCOLII RENA
Nu găsești alt loc? Am nevoie de priză.
Pentru aparatul anti-sforăit.
- Găsește alt loc. Sunt destule. - Bine.
- N-aș trezi oamenii. - Nu.
Scuze.
Bună! Aș vrea o apă Farris.
Cu gheață, te rog.
Madeleine?
- Bună! Ne cunoaștem? - Bună! Păi...
Nu, dar îți urmăresc antrenamentele de schi pe rețelele de socializare.
- Tare. Dau roade? - Da, de minune.
- Deci sunt bune? - O să-mi dobor recordul.
E bine!
Ai vreun sfat de ceruire pentru mâine?
- Nu. - Pe care să-l poți împărți?
Nu-ți pot spune asta.
Nu vreau să mă învingi. Trebuie să-mi câștig existența.
Nu vrei... Așa îți câștigi existența?
- Da. - Bine.
Bună!
- Bună! - Scuze, nu rețin fețele. Ne cunoaștem?
Nu. Nu ne cunoaștem. Te-am confundat.
Sigur? Îmi pari cunoscută. Doar că...
Am o față foarte banală, așa că oameni...
- Ești cea care a făcut pipi în parc. - Nu.
Nu.
Mă bucur să te văd.
Mă bucur să te revăd.
Sunt destule toalete aici?
- Aleg să-mi trăiesc viața. - Da.
Nu vreau să merg cu turma și să produc copii.
- Nu. - Să cumpăr o casă.
- Înțelegi? - Da, înțeleg foarte bine.
- Dar tu? - Eu?
Lasă-mă să ghicesc. Trei copii, Volvo, câine.
- Da, am un Volvo. - Da. Deci unu din trei.
- Noroc pentru libertate! - Noroc!
Ce vei face cu libertatea ta?
- Mă mut în munți. - Da?
O să fac cățărări vara, schi iarna și o să-mi trăiesc viața.
O să-mi fac un adăpost.
- Plecăm. Vii? - Vin mai târziu. Numai să...
- Bine. - Luați-o înainte.
- Unde stai? - La școală.
- Asta înseamnă Birken. - Da. Suntem niște bărbați adevărați.
- Eu n-aș putea. - Nu?
Nu. Trebuie să stau în jacuzzi înainte de curse lungi.
Să mă înmoi.
- Să încălzesc articulațiile și mușchii. - Inteligent.
- Închiriez o cabană. - Cu jacuzzi?
Nu reușesc să-l pornesc. Am încercat totul.
Nu sunt expert, dar am unul acasă. Nu știi ce marcă e?
Poate vii să te uiți. Și poate...
Da, sigur. Pot face asta.
- Măcar atât să fac... - Mersi.
Pentru toate sfaturile tale bune...
Da?
Da.
Alte butoane nu are?
Nu. Nu înțeleg cum pornesc jeturile.
Uite!
- Degetul magic. - Da.
Apeși butonul mai lung și pornește.
- Bine. - Bun, eu o să...
E bună?
Apa.
- E caldă și... - O să mă schimb.
Bine.
- Succes la... - Nu, intră în cadă!
Da. Bine.
Ești doar un voluntar? Scuze pentru „doar”.
Faci asta de mult?
Da, suntem un grup de prieteni care venim acasă să facem asta an de an.
Bun.
Dar tu? Ce faci în afară de competiție?
Păi, sunt cam între lucruri.
Bine, ce înseamnă asta? Slujbe? Iubiți?
Poate ambele.
- Ai opțiuni deschise? - Da, toate opțiunile.
- Mulțumesc pentru escorta poliției. - Cu plăcere, e un cartier periculos.
- Succes mâine. Somn ușor. - Mulțumesc.
Dorm cu ei doi, fratele meu mai mare
și un tip cu un dispozitiv anti-sforăit. E puțin probabil.
Dar o să încerc.
Poți dormi acasă la mama.
Avem destul loc. Și ea e în concurs mâine.
- Da. - Acum doarme.
Ar trebui să stau cu fratele meu.
- Desigur. - Da.
Înțeleg. Ne vedem mâine.
- Ne vedem. Da. - Somn ușor.
Voi fi tipul cu vestă Birken și snowmobil.
Eu voi fi fata cu schiurile.
Bine. O să te găsesc.
- Masaj? - Da.
- Acolo. - Aici?
- Nu așa tare. - Nu.
Nu putem face sex.
Nu, eu sunt...
E concurs. E important să dorm zece ore.
- Da, asta e... - Foarte important.
Bine gândit.
Dormi aici la noapte.
- Da. - Atunci vom vedea.
Poate vei avea noroc mâine după concurs.
Ar fi frumos.
- Suntem o echipă! - Unde e Gjermund?
- Nu știu. - Nu știi?
Nu.
- Bună! - Unde ești?
Am găsit alt loc unde să dorm, deci...
Tu ai avut ideea cu școala. Acum pleci?
- Culcă-te, ne vedem mâine. Da? - Gjermund.
Alo?
Bună! Pot să mă răzgândesc?
- Da. Desigur. - Da.
- Bine. - Bine.
- Să nu facem gălăgie. Mama doarme. - Bine.
- Pe acolo. - Bine.
- Sper că mai ai pijamaua. - Acum o iau pe mine.
Bine.
N-am găsit cearșaf, dar ai aici plapumă și pernă.
Mulțumesc.
Bine. Somn ușor!
Somn ușor! Și mulțumesc.
Cu plăcere.
- Noapte bună! - Noapte bună!
- Bună! - Bună!
- Cauți toaleta? - Nu chiar.
Nu?
Nu.
E cineva?
Nu sunt aici.
- Eu sunt? - Da, e-n regulă.
Nu pot face față întrebărilor.
- Haide. Du-te. - Bine.
- Bună! - Bună!
- Probabil că n-ai cearșafuri. - Mulțumesc.
Cred că oaspeții noștri ar trebui să aibă cearșafuri atunci când stau peste noapte.
Tu ce crezi, Ole Martin?
Știu că ești acolo.
- Noapte bună! - Da.
Noapte bună! Și mulțumesc că m-ați primit.
Bine. Cât de mândru ești de tine acum? Pe o scală de la unu la zece.
- Nu foarte. - Nu.
Nu.
Uneori cam exagerează.
Mi s-a părut grozavă.
Mamei mele nu i-a păsat și a numit-o educație liberă.
Asta sună bine.
Da.
- 120? - Am făcut cu 100 și albastră.
- Bună! - Bună!
- Urcăm trei munți. - Și-i și coborâm.
- Unde ai fost? - Hai să facem bagajele.
Ce-i aia?
Ți-ai dat jos verigheta?
O fac înainte de fiecare cursă, pentru că mă jenează.
- Ce faci? - Nu fac nimic.
Ce se întâmplă? Spune-mi.
Eu și Silje n-ar trebui să mai fim împreună.
Nu ne mai iubim de ani întregi.
Nu este... Nu chiar.
- Madeleine mă face să simt că... - Cine naiba e Madeleine?
Madeleine e influencer.
Doamne!
Ne-am conectat la un nivel cum n-am simțit niciodată cu Silje.
De când o cunoști? De vreo 12 ore?
Par zece ani. Vrem aceleași lucruri.
Bine, și ce vrei așa, deodată?
Nu știu, să mă mut într-un loc ca ăsta și...
În Rena?
Oriunde, de fapt. Să conduc o fermă de aventuri.
Schi iarna, cățărat pe stânci vara, parașutism primăvara.
Așa se trăiește, liber. Să fac un adăpost și să trăiesc cu adevărat.
Mereu ești așa... Mereu devii așa prost înainte de Birken?
Mi-a devenit foarte clar că trebuie să vorbesc cu Silje și să divorțez.
- Trebuia s-o fac de mult. - Nu, Gjermund.
Ești cu Silje de 15 ani.
Arunci totul pentru una de 25 de ani pe care abia ai cunoscut-o.
- Vino-ți în fire! - Are 34 de ani, nu 25.
- Are 34 de ani. - Da.
În cazul ăsta, dă-i drumul.
Da, asta voi face.
De ce cântăresc rucsacuri?
- Trebuie să... - Emilie...
- Ea... - Rucsacul...
Trebuie să cântărească cel puțin 3,5 kg.
E greutatea fiului regelui pe care l-au adus rebelii Birkebeiner.
Se cântărește la început și la final.
Și acum îmi spui asta?
Aprobat.
Stai!
Nu, e prea ușor.
Dar...
Nu știi cât cântărea regele fiului.
- Poate s-a născut prematur. - Am m-am născut prematur.
Cu cinci săptămâni. Am avut multe provocări. Nu e o glumă.
Dar asta e... Adică... Nu pari foarte prematur.
Cum poți părea prematur?
Fața ta arată normal.
Poți să-i dai o sticlă de apă? Întârziem.
- Da. - Aprobat.
Mulțumesc.
Haide!
Începem în curând. În cinci minute, va începe grupul doi.
Găsiți-vă grupul și mâncați ceva înainte să înceapă cursa.
Vedem oameni grăbiți să-și găsească grupul.
Tu ești în ultimul grup, așa că te duci acolo.
- Mă duc singură? - Da, ești pe cont propriu.
Ne vedem după.
- Bună! - Bună!
Locul ăsta e liber? Mișcă!
- Bună! - Bună!
Sper că n-ai folosit ceara greșită.
Să sperăm că nu.
- Avem întâlnire după asta, nu? - Da, nu-i așa?
Da.
Doar mă asiguram.
Da. Doar că te voi bate în prima cursă.
Mai vedem.
Mai sunt doar 30 de secunde până la start.
Sunt mulți oameni aici care vor să-și doboare recordul
și s-au antrenat tot anul.
Totul în așteptarea acestui moment, care acum a venit!
Și începem. Un ocean de schiori în viteză maximă pe Tingstadjordet în sus,
încercând să-și doboare recordul personal. Succes la trecerea muntelui!
Dragă frumoasă Silje,
nu mă pricep la discursuri,
dar, după ce l-am văzut pe preot vorbind, cred că există speranțe și pentru mine.
Decizia de-a te căsători e foarte importantă.
Am avut câțiva ani grei.
Deci nu era garantat că vom ajunge aici, azi.
Dar, atâta timp cât ne avem unul pe altul, totul va fi bine.
Da.
Am ajuns la grupul 16.
Mulți concurenți entuziaști participă pentru prima dată.
Unii s-au recuperat după boală,
iar alții încearcă să ajungă mai departe decât anul trecut.
Un grup complet care creează o atmosferă grozavă pe traseu.
Succes tuturor!
Și a pornit ultimul grup!
Cei care se confruntă cu cele mai mari provocări.
Pentru 54 de kilometri pe schiuri e nevoie de energia unei centrale nucleare.
Un grup pestriț care începe cea mai mare provocare a vieții lor.
Să aveți o cursă minunată!
- Ia o băutură energizantă. O meriți. - Mersi.
Cu plăcere.
AUTOCAR DE TRANSFER
Lilli?
- Vrei niște rulouri? - Vreau s-o văd pe mama.
Nu mergem.
Dar ați promis!
Știu, dar a fost o idee proastă.
E departe. Mamei îi vin idei nebunești uneori. Bine?
Nu e corect. Nu e deloc bine.
Tipic pentru Emilie.
Îi vine o idee nebunească și toată lumea trebuie s-o prindă când eșuează.
Și cursul de caligrafie. A vrut să schimbe săptămânile, dar a renunțat.
Ascultă, Joachim.
- Cred că ar trebui să taci. - Ce?
- Vorbești mereu despre Emilie. - Nu e adevărat.
- Zici că trebuie să-și vadă de viață. - Zic că trebuie să-și rezolve...
Lasă-mă să vorbesc!
Nu continui așa dacă ai încheiat o relație.
Crezi că nu văd asta?
E evident că n-o poți ierta pe Emilie.
Încetează!
Imaginează-ți cum mă simt. Îți port copilul.
Doare ca naiba.
Și știi, asta e...
Nu e loc pentru asta.
Trebuie să lași totul în urmă.
Toți devenim o familie, iar Emilie face parte din acea familie.
O tratezi ca naiba.
Și mă rănești pe mine și...
Și o rănești și pe Lilli.
Crezi c-o vom vedea pe mama?
Da, desigur, trebuie doar să ne uităm. E acolo. Cred că o vom vedea.
Mă întreb ce culoare are costumul ei.
Nu-mi amintesc.
- Bună! - Bună!
Bună! Mă bucur să te revăd.
- Da. - Da.
Ei bine...
Mai sunt 50 km, economisește-ți energia.
- Da. - Da.
Ar trebui să ținem ritmul ăsta.
- Da. - Da.
Da?
Da.
Două persoane se apropie de linia de finiș.
E numărul 319, Mats Erlend Lindstrøm,
împotriva numărului 320, Henrik Sæther.
Cine va câștiga anul ăsta?
Ești bine?
Am prea mult acid lactic, chiar îl simt.
Am schiat doar nouă kilometri. Mai sunt 45.
Adevărat.
Primul schior a trecut linia de finiș în Lillehammer...
Ce naiba? Cum e posibil? E imposibil.
Trebuie să ne mișcăm.
Ești gata?
Știi ce, eu stau puțin. Mai vreau un pahar. Tu du-te!
- Nu renunți, nu? - Nu renunț.
Ne vedem la linia de finiș. Poate te prind din urmă.
- Da? - Da.
Nu fi așa dură cu tine. Eu n-am ajuns niciodată la linia de finiș.
- Unde mergeți? - S-o vedem pe mama.
Condu cu grijă.
Bine, așa fac.
- Va fi plăcut să intru la căldură. - Da.
TE VOM AȘTEPTA LA LINIA DE FINIȘ SĂ TE FELICITĂM.
Șofer! Bună! Poți, te rog, să deschizi din nou, am nevoie de schiuri.
Bine.
- Mulțumesc. Salută-l pe tip... Da... - Da.
- Ce naiba faci? - Fir-ar să fie! Ai grijă!
- Ești OK? - Idiotule!
Dă-l naibii! Haide!
Stai pe dreapta!
Faceți loc! Mișcă! Mișcă-te, javră!
SILJE: TE AȘTEPT LA LINIA DE FINIȘ
Ce e?
Trebuie să fac pipi.
Fă în costum. Nu pot să te aștept.
Faceți loc!
- Vine să te ajute cineva? - Am sunat, sunt pe drum.
- Bine. - Bună!
Ce este?
- E piciorul, nu sunt sigură... - O cunoști?
- Da. - Vine cineva...
- Bine. - Poți aștepta cu ea?
- Da. - E în regulă?
- Da. - Mersi.
Da, mulțumesc.
- Te doare? - Da. Poate că am... Uite-l!
- Bună! - Bună!
- Ești aici? - Așa se pare.
Ești bine?
Da, doar puțin răvășită. De la schiat.
- Pari foarte vioaie. - Așa crezi?
Mersi. Și tu.
Bună! Mi se face puțin frig.
- Doamne, scuze! - Da.
- Ce s-a întâmplat? - Nu știu, am reușit să alunec...
- Poți să mă ții? Mersi. - Sigur.
Grăbește-te. Kvarstad se închide în 15 minute.
- La naiba! Bine. Pa! - Pa!
Succes, Vigdis!
- Să te simți bine. - Mersi.
Cineva a pierdut un rucsac roșu, numele lui e John Fjæreide.
În el sunt chei de la mașină și un pachet cu mâncare.
Ar aprecia mult dacă l-a găsit cineva să i-l dea.
Asta e, oameni buni, va fi un final foarte interesant! E numărul 3214,
Ivar Tømmerdal, urmat de 4172, Olav Åberg.
Åse Nerland e chiar în spatele lor. Ivar Tømmerdal...
Silje!
...câștigă...
Silje!
...cursa.
Bună!
Mătușa Silje.
- Bună! - Bună! Mă bucur să vă văd aici.
Mătușă Silje! Mă bucur să te văd. L-ai văzut pe Gjermund?
Ultima dată când am verificat era pe Midtfjellet, deci nu e departe.
- Poți verifica? - Da, îi poți urmări.
Bine.
- Vezi unde e Emilie? - Da. Aici e Emilie, pe Raudfjellet.
A schiat 20 de kilometri, mai are doar 34.
Va fi o zi lungă, Lilli.
Bună! E trei și jumătate și...
Da.
Dar nu suntem așa de severi. Dacă vreți să continuați, puteți.
- Eu vreau să continui. - Și eu.
- Baftă! - Mersi.
- Suntem ultimii doi. - Da.
- Încep să închidă. - La naiba!
Da, ultimul punct de control e Sjusjøen.
- Da. - Tipul de acolo e un adevărat nazist.
Bine.
- M-a oprit anul trecut. - Da?
I-am spus că am emfizem pulmonar, capacitate pulmonară redusă
și că sunt 50% inapt.
- Așa. - A zis că nu, s-o las baltă.
- Cât de departe e? - Doisprezece kilometri.
Ține pasul cu mine, poate reușești.
Bine. Mersi. Suntem o echipă mică.
Ba nu suntem nicio echipă.
Ce mai faci? Ești bine?
Mă supără genunchiul. Un accident vechi. Trebuie s-o iau mai ușor.
Ești sigur?
- Da, mergeți înainte. - Trebuie, pentru un record personal.
Da.
SILJE: LA STADION. TE SUSȚIN!
Iată alți concurenți. Felicitări!
Au străbătut cu greu 54 de kilometri și se apropie de linia de finiș.
Sunt 50% inapt. Lucrez pentru o companie, un atelier de întrajutorare.
Fratele meu a primit slujba primul, dar eu sunt ucenic.
Se cheamă reducere a volumului pulmonar bronhoscopic. Dar nimeni nu știe.
Nimănui nu-i pasă, oricum...
Vorbesc despre minorități... Toți vorbesc despre minorități.
Cum rămâne cu cei care respiră printr-un pai toată...
Uite-i pe Øyvind și Helge.
- Felicitări! - Mulțumesc.
Unde e Gjermund?
L-am întâlnit pe Midtfjellet.
A zis că-l doare genunchiul, dar era bine.
- E tot pe Midtfjellet. - Poate a pierdut cipul?
Nu, uite, se mișcă.
Nu e pe traseu. E în mijlocul pădurii.
BATERIE DESCĂRCATĂ
Nu se poate! Să iau totul de la capăt. Formulare, cozi, facturi de taxi...
- Trebuie să fac pipi. - Fă în pantaloni sau nu reușim!
Așteaptă-mă!
Noi suntem ultimii.
Nu vreau să mă opresc la ultimul punct de control.
- Dar suntem o echipă! - Nu suntem!
- Hei! - Doamne!
- Salut-o pe Emilie dacă o vezi. - Da.
Sper să ajungă la punctul de control.
Și eu sper.
Mă tem că va trebui să te oprești aici. E ora 17:35.
- Nu pot, am schiat 40 de kilometri. - Din motive de securitate.
Despre ce naiba vorbești? Sunt cumva un risc de securitate?
Mă înjuri?
Au trecut cinci minute. Erau mai drăguți la Kvarstad.
Scoate-ți schiurile și du-te la autocar!
Nu, lasă prostiile astea! E timpul să te oprești!
O să-ți pun piciorul în față.
Bună! Plugul de zăpadă n-ar trebui să aibă șofer?
La naiba!
Fir-ar să fie!
La naiba! Nu!
Hei!
La naiba!
Hei!
Hei! Sunt aici!
- Hei! - Gjermund!
Silje?
Ce cauți aici?
Ce s-a întâmplat?
Ți-am văzut mesajul și...
nu știu.
Silje, eu...
Eu sunt...
Nu pot...
să mai încerc să avem un copil.
Nu pot trăi așa.
Cred că va trebui să recunoaștem...
că viața nu e mereu așa cum am vrea.
Pentru mine este încă de când te-am cunoscut.
Îmi pare rău.
- Îmi pare rău. - Îmi pare rău.
Poate ne luăm un câine.
Unul care nu lasă mult păr.
Te iubesc.
- Și eu te iubesc. - Da.
Mi-e cam frig.
La naiba, schiurile! Mi-am uitat schiurile.
Și iată că vine Kari Røkke, numărul 8435.
Anul trecut a tras din greu, iar anul acesta...
- Mama vine în curând? - Bună întrebare.
Acum chiar ne apropiem de final...
Uite! Mai vine cineva.
BUN-VENIT LA LILLEHAMMER! LINIA DE FINIȘ E APROAPE!
Hei! Unde ți-e rucsacul?
Nu! La naiba!
La naiba!
Haideți, băieți, să o ajutăm!
- Dă-i-l în spate... - Câte kilograme să fie?
Patru sau cinci kilograme, dă-i-l!
- Adu berea. - Câte să fie?
Puneți-le pe toate șase. Nu poate fi descalificată!
Haide! Mai multe beri! Umple-l!
Cred că ajunge.
Hai, că poți!
Mai vine un concurent. S-o încurajăm!
E singură...
Uite-o!
- Haide, Emilie! - Haide, mamă! Haide!
...peste munți și câmpii și peste o mie de metri altitudine.
Și acum, după aproape 11 ore de sânge, sudoare și lacrimi,
este în drum spre linia de finiș. Este absolut incredibil, oameni buni.
A traversat câțiva munți norvegieni
și și-a câștigat dreptul
să fie considerată o adevărată Birkebeiner.
Aveți în față o luptătoare adevărată, oameni buni!
Și acum, în zece... Zece ore și 47 de minute,
a ajuns în sfârșit la linia de finiș. Felicitări pentru Emilie Lunde!
Bună!
Mă poți ajuta?
- Bună! - Bună!
- Felicitări... - Bună!
Bună!
...și pentru cei care i-au aplaudat...
- Mă ajuți? - Desigur.
...pe ultimii ajunși la linia de finiș.
- Mulțumesc. - Sunt foarte impresionat.
Serios?
Mulțumesc.
Sunt mândru de tine.
Mulțumesc!
Mulțumesc că ați venit.
Mă poți ajuta?
- Emilie! - Bună!
Bună!
- Felicitări! - Mulțumesc.
Felicitări!
Nu credeam că voi vedea asta.
- Sincer, nici eu nu credeam. - Nici eu.
Bravo!
Ce-i cu rucsacul tău? E plin de beri.
OPT LUNI MAI TÂRZIU
- Crăciun fericit! - Și ție! Serviciu ușor!
Mersi.
Crăciun fericit!
Bună!
Crăciun fericit! E Ajunul Crăciunului.
- Da! - Da!
- Bună! - Bună!
Mai ai hârtie igienică? S-a terminat...
Bună!
- Foarte mulțumit. - Da.
Ce drăguț ești!
Bună!
Salut!
- Asta? - Da.
Arată minunat!
Subtitrarea: Mircea Pricăjan