Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
För 17 år sen etablerade marinofficeren Leon K. Prudhomme
PROGRAMMET, ett PTSD-behandlingscenter för veteraner från hela världen.
Nyligen har FBI uttryckt oro över att Prudhomme,
nu känd som "Bokushi", och hans hängivna följare,
avvikit från det ursprungliga uppdraget.
- Allt väl? - Du är duktig.
Tack, hur går det? Hur ser det ut i tid?
Hans kultliknande milis har bevisats
samla material för att bygga kemiska vapen,
vilket ökar rädslan för en inhemsk terrorattack.
Är tiden okej?
- Ja. - Okej.
Bra. Vi gör det.
- Säg till när du är redo. - Och släck ljuset.
Ja, jag gillar dig så där.
Gillar du det? Okej, bra.
Vi måste se till att sälja det för...
Ja. Vi ska definitivt sälja.
Även om kamerorna inte var på, skulle de känna det.
Vill du bli filmad med eller utan glasögon?
Utan glasögon, såklart. De måste se mina ögon.
Jag tar det på allvar. Kan vi börja?
Vad fan! Nu filmar vi!
Allt detta fram och tillbaka. Jag är upptagen.
- Är allt bra, Brad? - Ja.
Okej. Glasögonen på eller av? Av, va? Måste se mina ögon.
IDAHO FALLS, NUTID
Det var ett tag sen jag såg din fula nuna, Luke.
Jag ser mig omkring nu.
Okej.
Öppna grinden.
Bokushi, de är i tid.
Ta hit barnen genom Falcon-protokollet.
Okej, shinjor. Som vi övat, kom igen.
Kom igen.
Okej.
Kom igen.
Hej, läget?
Du är tidig. Mina killar kom kl. 21.30.
Jävla storm.
Kraschade nästan nere i Twin Falls. Hagel lika stora som mina kulor...
Såja. Kom igen.
Skynda på.
Ge mig lite fler jobb.
Hallå?
- Annullera min beställning. - Hallå?
- Hör du mig?
Fan.
- Säkrat. - Uppfattat.
Herregud. Vad fan?
Var beredda.
Var på er vakt.
Fan.
USA tränar unga män och kvinnor att sikta på och döda en främling.
Låter hårt, men det är sanningen.
Vi skickar bara hem dessa trasiga krigare.
Vi sätter en etikett på dem. PTSD.
Och vi vänder dem ryggen.
Men de är nedbrutna människor som vi har svikit.
Tills nu.
Tills Programmet.
Ni förstår, jag var trasig.
Jag hade sett det värsta av människan, men jag blev trött.
Jag blev trött på att ta piller, jag blev trött på att sova med pistolen,
jag blev trött på att tänka på att stoppa pistolen i munnen.
Jag är beviset på att vi kan leva igen.
Och Programmet funkar.
Den enda variabeln...
...är du.
Fan.
Vissa dagar...
...vet jag inte hur jag orkar.
Huvudet är fullt av saker som...
...jag inte vill minnas.
Trauman livnär sig på en som en sjukdom.
Och sen...
Även om det bara är för ett ögonblick...
...är livet outhärdligt.
Men jag höll inte fast vid det förflutna.
Det var mitt förflutna som inte släppte mig.
Federala agenter är i ett dödläge med den beväpnade gruppen Programmet.
Nancy Glass inleder nyheterna.
SENASTE NYTT
God kväll.
Strax ska FBI hålla en presskonferens.
Efter att ett räddningsteam som verkställde en häktningsorder
rörande en högt uppsatt marinofficer, möttes av dödligt våld.
Och för de som inte känner till Programmet,
har vi fått en video som visas för nya medlemmar när de går med.
USA tränar unga män och kvinnor att sikta på och döda främlingar.
Borde ha tagit hand om honom för länge sen.
Och nu blev det så här.
Fyrtioåtta timmar, och det är som Waco igen.
Gränsen mellan geni och galenskap är tunn.
Emmanuel Ashburn.
Du är inte så vänskaplig, va?
Du är inte min vän.
Jag konverserar bara, sergeant Cavanaugh.
Eller ska jag säga Nash?
Jag ville bara prata lite om din gamla vän Bokushi.
Är det vad det här är?
Det brukar fungera så.
Jag säger nåt, du säger nåt, fram och tillbaka,
tills vi inte har mer att säga.
Vi är där.
FBI har gjort klart att Bokushi har 48 timmar på sig att kapitulera fridfullt,
annars kommer federala poliser att bryta sig in.
Okej.
Jag vill att ni träffar er mamma,
när hon var ung.
Säg nåt till våra barn.
Våra barn?
Hur länge har vi känt varandra, tre veckor?
Bästa tre i mitt liv.
Okej.
Det ska vara officiellt att jag sa det först.
Inofficiellt...
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Dricker du igen?
Ser du det i mina ögon?
Jag känner lukten av det i din hud.
Jag är orolig för dig.
Jag mår bra. Jag ska inte skada mig själv.
Varför har du bokat tid idag?
Krigsveteranstödet.
Jag får inte ut pengar utan min årliga undersökning.
Du har hanterat mycket trauma,
under kriget, och sen igen när du förlorade din fru.
Men Evolis död var en olycka.
Som jag orsakade.
Förlåt dig själv, annars läker du aldrig.
- Vad gör du här? - Kom igen.
- Hälsar man så på en gammal vän? - Sluta.
Jag vet att du håller med Ashburn.
- Ja. - Varför det?
- Varför? För att jag är soldat. - Svaret är nej.
Jag sa till Ashburn att du skulle säga det.
Jag visste det.
Hälsa Ashburn att du inte vet vad du har att göra med.
Jag har rätt bra koll på det.
För vi hade en informatör där inne.
Jag skulle få in räddningskillarna och få ut den stackars kvinnan,
och det gick åt helvete, okej?
Så Bokushi hängde henne som en jävla piñata.
Jag vill inte ha med det här att göra. Hör du?
Nash. Du behöver inte ta order från mig längre,
men det är nåt du måste se.
Det har med Evoli att göra.
IDAHO FALLS YMCA TEMPORÄRT BOENDE
Psykot lämnade dem i en boskapsbil med motorn igång,
innan han dödade sex FBI-agenter och nästan sprängde mig i bitar.
De fick gå, för han visste att slaget skulle stå hemma.
Och det köpte honom 48 timmar.
För att inte tala om bra publicitet.
Och den här tjejen var bland barnen.
Hon sa att hon hade ett meddelande till Shinja Nash.
Frågade hon efter mig?
- Är du säker? - Ja.
Känner du henne?
Nej.
Hon var inte född när jag var med i Programmet.
De sa att du frågade efter mig.
Är du Shinja Nash?
Ja, jag är Nash.
Var du en shinja?
En lärjunge till Bokushi?
Ja.
Jag måste hitta dig.
Och ge dig det här.
Mama Suki sa att det var från nån som var viktig för dig.
"Det sägs att bara de som är mentalt och andligt kompletta
kan rita en äkta Enso.
Den här är vår, ofullständig och väntar på dig.
Den ultimata symbolen för vår kärlek.
Du måste sluta cirkeln, älskling.
Då hittar du våra hjärtans sanna uttryck.
För du och jag utgör en Enso."
Sa mamma Suki åt dig att ge mig den här?
Hon sa att du skulle förstå.
Bara möjligheten av henne väckte nåt i mig.
Som första gången hon dök upp i mitt liv.
Innan Bokushis läror förmörkades.
När möjligheten till försoning fortfarande verkade uppnåelig.
Mina shinjor, hur mår ni?
Jag vill dela ut lite pengar.
Får jag dela ut lite pengar? Jag har 50 dollar. Vem vill ha dem?
Tänk om jag tappade dem på marken, trampade på dem, var respektlös,
pissade på dem, sket på dem?
- Vill du fortfarande ha dem? - Ja.
Varför det?
För oavsett vad man gör med dem, har de fortfarande sitt värde.
Du har brutits ned.
Du har fått stryk Du har blivit slagen om och om igen.
Vet du vad, din jävel? Du har fortfarande inte förlorat nåt av ditt värde.
Mina shinjor.
Förlåt.
För första gången på länge kände jag hopp.
Även om det bara var ett avlägset trumslag som ekade genom mörkret.
Vad är det?
Hon är den enda som kan ha skrivit brevet.
Enso är vår grej.
Okej. Vad säger du?
Jag vet inte.
Jag var medvetslös i två dagar efter kraschen.
Jag minns knappt olyckan.
Sen säger nån sheriff att hon drunknade i floden.
Så de förde tillbaka hennes kropp till Programmet.
Varför gjorde de det?
Jag vet.
Det finns ett sätt att se om hon fortfarande lever.
Genom att gå tillbaka till anläggningen.
Du måste hjälpa oss.
Du är den enda som känner till stället.
Följ med oss. Vad säger du?
Sätt dig.
Vilket är ditt lag?
Jag gillar Philadelphia.
Jag skulle kunna babbla om Mike Schimidt, Pete Rose och Steve Carlton.
Men den som får min största respekt är reservslagmannen.
En kille som tar ett jobb som ingen vill ha.
Tänk på saken.
Du sitter där
och dagdrömmer om vad du ska beställa för rumsservice
eller vilken brud du ska ta hem den kvällen. Och pang.
Plötsligt kommer en baseboll på 150 km/h rakt mot huvudet.
Du måste bestämma på en sekund om den ändrar riktning.
Lycka till.
Ingen har sämre odds än mannen som satt på bänken,
och plötsligt kallas in för att slå för sitt lag.
Evoli.
Det är din fru, eller hur?
Tänk om din vildaste dröm är sann?
Tänk om hon fortfarande lever där?
Vad synd om hon skulle bli ännu ett offer.
Det kan bli ganska hemskt under de här räderna.
Det här är fanjunkare Kollock som är ansvarig för enheten.
Det där är Jackson. Han är en SEAL, örlogskapten.
Ni fattar inte, va?
Han vet allt ni tänker göra
innan ni ens bestämmer er för det.
Vi behöver båda nåt.
Sista chansen för dig att rädda hennes liv
innan helvetet bryter lös.
Vi agerar innan FBI sabbar det.
Hugg av huvudet, så dör kroppen.
Vi smiter in och dödar Bokushi.
Även möjligheten att Evoli fortfarande levde
räckte för att dränka rösten
som sa att de skulle göra vad som helst för mitt samarbete.
Men jag hade åtminstone ett syfte igen.
Du står framför mig just nu för att systemet svek dig.
Svek dig.
När konventionella lösningar inte fungerar använder vi okonventionella.
Jag är den okonventionella lösningen.
PTSD är ett val. Jag vet.
Jag vet att det är ett bittert piller att svälja. Det är svårt att smälta.
Men vad skulle du förlora om du i bara en sekund tror
att all makt du behöver för förändring finns inom dig,
och att den har funnits där hela tiden.
Vem är modig nog nu?
Jag är villig att ge upp mitt liv för ditt liv.
- Nej. - Det är okej.
Är du okej?
Jag heter Evoli.
Det ordnar sig.
Extrema hot kräver extrema åtgärder.
Så de skickar in en galning för att stoppa en galning.
Men där det en gång fanns en krigare,
fanns det nu bara skalet av en soldat
med osynliga sår, djupare än de som blöder.
Mitt folk, vid den här tidpunkten,
måste ni öppna era hjärtan och sinnen.
För ibland kan livet vara kvävande.
Jag vet.
För traumat vi har gått igenom ger oss inget annat än krossade sinnen.
Sinnen som krossats i miljontals bitar.
Men om ni kan höra mitt hjärta,
ska ni veta att hoppet är återupprättat.
Hoppet är återupprättat.
Jag vet att era kroppar värker.
Varje steg ni tar känns som om era ben gör vad?
Som om de bryts.
Men vad gör vi?
Vad gör vi?
Vi marscherar vidare. Vad gör vi? Säg det.
Vi marscherar vidare!
Marscherar vidare.
Respekterar de dig?
Jag sa, respekterar de dig?
Just nu är det enda en militäruniform ger dig
ett "tack för din tjänst" och att du prioriteras på flyget.
Shinja Nash...
...attackera mig.
Va?
Att tänka är att förlora, shinjor.
Att tänka är att förlora.
Shinja Evoli, ta min plats, snälla.
Attackera.
Jävlar.
Helvete.
Försök det med mig.
Kom hit.
Olydnad är värre än själva döden.
De antog att jag visste hur han tänkte.
Men ingen vet hur han tänker.
Hur kan de det?
Han var förkroppsligandet av korrumperad makt.
Ett inhemskt hot.
En självutnämnd Messias,
villig att släppa lös helvetet i jakten på en förvrängd utopi.
Du vet väl att det inte finns nån garanti för att hon lever?
Du måste tro mig. Det som hände i floden är inte ditt fel.
FBI-dödläget skulle ta slut vid solnedgången.
Vi fick ta oss in innan de bröt sig in. FBI var tvungna att följa reglerna.
Men det var inte vad som krävdes av oss.
Det vi var där för skulle inte sanktioneras av nån myndighet.
Och att tillfångata Bokushi?
Det var inget alternativ.
Jag kände till området, tunnlarna, skuggorna.
En motvillig guide tillbaka till en plats som en gång var mitt hem.
Jag återvände till ett helvete jag aldrig trodde jag skulle se igen.
När man försöker läka ett trasigt sinne...
...hittar man bitar av sig själv...
...som man glömt bort.
Vi gifter oss.
Vill du det?
Ingen annan behöver få veta.
Ja. Varför inte?
Lovar du, Evoli Carmichael, att älska, hedra och lyda...
- Lyda? - Lyda...
...Nash Cavanaugh i sjukdom och hälsa,
tills döden skiljer oss åt?
- Ja. - Ja?
Ja, det gör jag.
Lovar jag, Nash Cavanaugh, att älska, hedra och lyda dig,
...Evoli Carmichael?
Det gör jag verkligen.
Nu får jag kyssa bruden.
Bu.
Ta det lugnt. Jag skämtade bara.
Du kan ha uniform och salutera flaggan,
men jag vet vad du är.
En galen kultjävel.
Förhandlare har nått ett dödläge, och situationen är spänd.
Rapporter har kommit in om
att FBI tänker ta lägret med våld i kväll.
Vi vänder oss till vår egen Talia Fields,
som har bevakat storyn.
Tre dagar har gått
och det finns inga tecken på att spänningarna lättar här innanför.
FBI har stoppat leveransen av all mat och vatten
i ett försök att ta strypgrepp på anläggningen.
Vad fan, allihop?
FBI-BASLÄGER, IDAHO FALLS
Kan du berätta var Yates är?
Vem ska blockera RF-drönaren?
- Vi jobbar på det. - Jobba hårdare.
- Är du Yates? - Ja.
Fanjunkare Kollock, specialstyrkornas avdelning Delta.
- Ashburn informerade dig om mitt team. - Ja.
Ja, jag pratade med Ashburn. Han är helt jävla galen.
Han vet varken ut eller in. Jag har redan pratat med honom.
Vilken kuk fick Ashburn suga för att köpa sig 48 timmar?
Jag tycker att vi borde låta Jonestown-jävlarna
dricka sin egen Kool-Aid.
De är veteraner där inne, precis som vi.
Vi har en galning här.
Varför sa ingen att ni hade en galning i ert team?
För jag vet inte ens vad du ska göra här.
Vi ska vara osynliga för varandra. Okej?
Du har aldrig sett mig, jag har aldrig sett dig.
Så gör vad fan du måste, men vi går in vid solnedgången.
Nash.
Hoppa in.
Regler, Nash.
Måste sanktionera alla relationer i programmet.
Jag...
Ja, sir.
Du behöver inte kalla mig sir. Vi är lika.
Ingen är bättre.
Blöder som du, skiter som du,
gillar tjejer som du.
Du behöver inte säga sir.
Det var i militären.
Det är förbi nu.
Ser du det där? Det är ditt förflutna.
Nu går vi in på framtidens öppna väg.
Du har förtjänat...
Du förtjänar intimitet.
Tiden kommer att visa om Shinja Evoli är den rätta.
Men jag fattar det beslutet.
Tusentals längtar efter min uppmärksamhet, men var är jag?
Här och pratar med Cavanaugh. Varför?
För att jag ser mig själv i dig.
Du har storhet i dig, Nash. Jag ser det.
Vill du vara med i Programmet?
Du trodde att du redan var med i Programmet.
Deltagandemedaljer gör dig inte till en man.
Svåra val, lätt liv.
Lätta val, hårt liv.
Gör bra val.
Självförverkligande är ett val.
- Du vill vara med, eller hur? - Ja.
- Vill du vara med? - Ja.
- Vill du vara med? - Ja!
Det var rädsla.
Men rädsla är inget val.
Hon kan vara vid liv innanför väggarna.
Eller så dog hon för flera år sen.
Allt det här var kanske bara
att de offrade bonden
...för att fälla kungen.
Perimeterintrång upptäckt. Södra innergården.
Idag ska ni bli testade.
För de har kommit.
Skaparen försöker förstöra sin skapelse.
Vi kan inte utsätta oss för viljan och infallen
från människor som kommer in i vårt hus,
tar vad de vill och går när de vill.
- Vi offrar idag... - Gå.
...för att skydda våra rättigheter, vårt hem.
Kämpar eller dör i kampen!
Vänta.
Okej. Tjugo meter till vänster.
Den här vägen.
Fortsätt. Trappan är där framme.
Täck honom.
För ett skadat psyke är kontroll en tröst.
Folk förstår inte hur subtilt det kan vara.
Och när man har grepp om nåns sinne,
behöver man inget annat.
- Vad är det här för ställe? - De kallar det Kläckeriet.
Föräldrar lämnar sina spädbarn för att uppfostras av Programmet.
Herregud.
Herregud. Snälla, skjut oss inte.
Är ni ensamma?
Ja, det är bara vi två.
Det är bara vi två.
Bokushi skickade ut barnen, men hon kom och hittade mig.
Då var det för sent. Jag visste inte vad han skulle göra.
Måste få ut henne från lägret. Kan du få ut henne?
- Jag vill stanna hos dig, mamma. - Jag vet.
Hur vet hon vem du är?
Du är en shinja.
Jag hörde er prata.
Jag bodde här.
Jackson, titta på det här.
Jag letar efter min fru.
Vad heter hon?
Evoli...
Du vet hålet i staketet nere vid floden?
Ja.
Det är er bästa chans att komma härifrån. FBI kommer.
Ge mig pistolen.
Var är Bokushi?
- Jag glömmer aldrig den rösten. - Var är han?
- Var är Evoli? - Dra åt helvete.
Helvete.
Kom igen.
Var är hon?
Du ska berätta vad jag vill veta.
Var är hon?
Kom igen.
- Fan. - Vad har hänt med henne?
Han sa alltid att du skulle komma tillbaka.
Jag vill ha svar.
Bokushi, FBI har brutit sig in.
Det är dags.
Kom igen.
Kom igen! Framåt!
Hedra ända fram till döden!
- Skadad man! Sjukvårdare! - Få ut honom!
Akta er.
Jäklar.
Du borde inte vara här.
Han har inte godkänt vårt förhållande.
Är det färgen på dina drömmar?
Prognosen är rosa soluppgångar.
Jag kan inte vara borta från dig längre.
Jag kan inte.
Vad händer med mig?
Det känns som att jag är rädd för vad jag känner för dig.
Det här stället börjar kännas som ett fängelse.
Varför måste vi bli kära på ett ställe där vi inte kan vara tillsammans?
Gå! Gå! Kom igen!
- Kom igen, soldat. - Vänta!
Vi blev nästan dödade.
Jäklar. Vad fan är det?
Vad ska du göra? Inget. Vill du veta varför?
Du är en rädd liten shinja-bitch
som gnäller över sin döda tjej, din jävla grisjävel!
- Lugna ner dig. - Jag är klar.
Okej.
Bokushi är på den här våningen.
Ingen är hemma. Vi är säkrade.
Säkrat.
Säkrat. Vi kollar de andra rummen.
Helvete.
Välkommen tillbaka, Nash. Så sorgligt hur det slutade för dig.
Rädsla och ånger har ätit dig levande.
Var är hon?
Var är hon? Där du borde vara.
- Där du var ämnad att vara. - Kom igen, din fegis.
Vad hände med henne?
Han gjorde rätt, när han skickade in dig hit.
Han såg i dig det jag såg i dig.
Född till ledare. Osjälvisk.
- Vem då? - Har du inte listat ut det än?
Ser du fortfarande inte bortom illusionen?
Gillade du Ashburns tal om att spela för sitt lag?
Den jäveln stal det från mig.
Vem tror du finansierade Programmet? Betalade för mina vapen?
Det här är början på slutet.
"Om det finns ett helvete där nere, hamnar ni alla där."
Din jävel.
Tiden är nästan ute, shinja.
Varför skulle Ashburn jobba med Bokushi?
Eller är det mer av hans psykologiska manipulationer?
Nån sorts sadistisk hämnd för mitt svek?
Sluta! Jag sa åt dig att sluta!
- Sluta, era jävlar! - Lägg ner era vapen.
- Ner med vapnet. - Det här är ett nollsummespel.
Ni jävlas inte, shinjor. Backa.
- Sänk vapnet. - Sänk vapnen själva.
- Sänk vapnen nu. - Lägg ner vapnen.
- Sänk dem nu! Nu! - Vi vill inte döda dig.
Slappna bara av.
Sluta.
Jag lägger pistolen på marken.
- Vad gör du? - Jag lägger ner pistolen.
Galet. Vad gör du?
Luke, snälla.
- Nash, vad fan gör du? - Jag känner dig, okej?
Jag känner din smärta.
Du känner inte mig. Du vet inget om mig.
Ni tog hit döden. Ni förde fan hit döden.
Medge det! Det var fan ni.
Vi kommer alla att brinna.
Vi kommer alla att brinna i helvetet!
- Borde finnas annat sätt. - Bensin.
- Vi borde inte vara här. - Vi måste ut.
Se på mig!
Upp med dig!
Kollock, det här faller samman. Vad är planen?
- Vänta. - Backa!
Bort från mig, för fan!
Bokushi kommer att krossa stället.
Hedra ända fram till döden!
- Backa! - Jag är Nash Cavanaugh.
Block ett, rank guld. Okej?
Jag kom för att hitta Evoli.
Jag kom bara hit för min jävla fru.
Jag kände Evoli.
Säg att hon lever.
Ja, hon lever.
Bokushi, han tog Evoli med alla de andra som valdes ut att leva,
de som ska utföra uppdraget.
Vänta.
Vad heter du, broder? Vad heter du?
- Pratar du om Eutierria? - Jag var Lido Rossi.
Block tre, rank röd.
Nej!
Eld upphör!
Sätt fart!
Han är död.
Vi måste gå.
Hedra ända fram till döden.
Den här leder till floden.
Jäklar! Kom, vi hoppar!
Kom igen.
Eutierria!
Prefixet "Eu",
E-U, från ordet euphoros som betyder...
Bra!
Ordet Terra
som betyder "av jord", eller...
Jorden!
Det är Eutierria vi söker.
Där hittar ni svaren.
För ni har välsignats med en helig plikt
att inleda en ny era av renhet i en värld som orsakat er så mycket smärta.
Vi är bärare av denna frälsning.
Det här, shinjor,
är sann frihet.
Det är inte förstörelse vi söker, utan förvandling.
Eutierria är där vi står upp för det som är rätt.
Det sista kapitlet.
Shinja Nash...
...dyk ner.
Dopet.
Att bli av med ditt gamla jag,
nå ditt nya jag.
Jäklar.
Det här har varit en väldigt dramatisk rad av händelser.
Vi vet inte när det hände eller hur det hände exakt
för det har varit så mycket förvirring.
Men vi har hört att administrationen nu säger till kongressledamöter
att de tror att Bokushi har dödats.
Vi tröttnar inte, vi vacklar inte,
vi kommer inte att misslyckas i vår strävan att besegra dem
som avser att skada oss genom terrorhandlingar.
Att undanhålla oss saker var inte så bra.
Dra åt helvete.
Vad gjorde du med Bokushi?
Jag skulle kunna fråga detsamma. Fan ta dig.
Jaså?
Fan ta dig.
Oroa dig inte.
Om det finns ett helvete där nere, så hamnar vi där allihop.
Du kommer att gilla det.
Sådär.
Hörde du det, Ashburn?
Helvetet där nere! Vi ska alla dit!
Prata, gamle man.
Du behöver inte förödmjuka mig.
Jag älskar Amerika. Jag riskerade mitt liv för henne.
Då är vi två om det.
Varför det?
Varför?
Jag kände Leon, din Bokushi, när han bara var ett barn från Texas.
Han var ingenting.
Han brydde sig om soldaterna så som du gör.
Fixade hans finansiering från amerikanska regeringen
för jag trodde att han hjälpte till.
Tillsammans kunde vi sätta nedstängda resurser...
Veteraner!
Veteraner. Människor.
Mänskliga soldater. Säg det.
Mänskliga soldater till maximal användning.
Fixa er, skicka ut er igen.
Men Bokushi hade en djärvare idé.
Han agerade ensam.
Han sökte hämnd mot regeringen för traumat de orsakat soldaterna.
Att gripa honom hade bara stärkt honom.
Man kan inte bura in en sån fågel.
Och nu flaxar jag runt här, efter att ha finansierat den här galningen.
Det är över för mig.
Men du fick en sista chans,
för Bokushi var inte där inne.
Hur visste du?
För att jag tränade den jäveln.
Programmet var framtiden.
Han skapade det. Jag tog hand om det.
Han trodde att han bara kunde gå sin väg.
Om han bara skulle fly...
Varför skulle han bränna ner allt?
Han behövde nåt så hemskt, så stort, så trovärdigt...
Att ingen skulle leta efter honom.
Jag känner med dig.
Inget kan sanktioneras förrän de vet att han inte är i spillrorna.
Men om du vet vart han tog vägen, är chansen att hon också är där.
Bokushi är illusionens mästare.
Och om alla tror på illusionen, blir den verklighet.
Bokushi tror att han har vunnit matchen...
...men han räknade inte med reservslagmannen.
Jag tittar bara på ditt ansikte...
Jag är lycklig.
Du ser mitt ansikte och är lycklig?
Ja.
- Du. - Ja?
Vad är det?
Jag är gravid.
Jag vill inte sabba det här, Nash.
Han kommer veta att det är ditt barn. Vi separeras
och det blir hemskt.
Jag vet inte ens...
Är du gravid?
Vi ska uppfostra vårt barn i trygg miljö.
Inte med Mama Sukis och deras soldathistorier.
- Okej. - Vår baby ska vara fri.
Vad vill du göra?
Vi stannar här.
- Vi kämpar mot honom och förändrar saker. - Va?
- Ja. Du tar över. - Nej, det är galet.
- Jo, du befriar oss. - Hör på.
Förstår du?
Jag förstår, men det kanske är dags att vi sticker.
Det finns ett annat kapitel.
- Var? - Var som helst.
Du vet inte hur man fungerar utanför Programmet.
Det var innan. Det var före oss.
Men det här är vårt hem.
Nej.
Det här. Det här är mitt hem.
Du är mitt hem.
Okej?
- Det är lugnt. - Ja.
Ja.
Jösses, älskling.
Ja.
Du.
Vi gjorde det.
Vad är det?
Vad i...
Nash!
Om det bara var en rökridå, om Bokushi verkligen hade undkommit oss...
...då fanns det bara ett ställe där jag skulle hitta honom.
Om Evoli var där,
då skulle jag åka med henne...
...eller inte åka alls.
Eutierria.
Han hade äntligen byggt sitt tempelberg.
Ett nytt hem för hans radikaliserade följare som han ansåg förtjänade det.
En plats att arbeta i skuggorna,
och förbereda sig för att genomföra sin hämnd mot en regering
som hade kastat bort oss som gårdagens skräp.
Hans avsikter var mörka...
...som en storm vid horisonten.
De kommande dagarna kommer var och en av er att ha en uppgift.
...avslöja korruptionen.
Andra kommer att...
Och vissa...
Händerna. Visa mig dem.
Du ska inte skjuta mig.
Nej, han sparar det åt sig själv.
Han skapar en version av dig som han vill att de ska se.
Malen till lågan.
Välkommen till Eutierria.
Ge mig Evoli, så går jag härifrån.
Jag måste missa nåt. Har vi missat nåt?
Känner han att han kan förhandla?
Snälla.
Vill du att jag ska vara skurken?
Du vill att jag är skurken.
Skurken.
Omvälvaren.
För det är lättare än att bara se sig själv i spegeln.
Jag räddade henne från kraschen, från att drunkna i floden.
Jag gjorde det, Nash. Antingen kunde du inte, eller så ville du inte göra det.
Vet du varför?
För alla tvivel du har om dig själv,
alla demoner som viskar i ditt öra,
de är alla sanna.
Allt är sant.
Vi bad dig om hjälp.
Och ni fick den! Vad fick jag?
En massa jävla illojalitet. Har jag rätt?
Om du inte ger henne till mig nu, kommer en av oss inte härifrån.
Det är den Nash jag känner.
Ta den jäveln till arenan.
Du lät kärleken förblinda dig.
Planerade du att leva lyckligt för alltid under mitt tak?
Jag ska sparka ut dina jävla tänder ur munnen.
- Det här är galet. - Vad fan pratar du om?
Jag är inte idioten som gick in i valens mage.
Här står jag!
Låt oss testa den här mannens förmåga.
Kom igen!
Jag tog tillbaka barnet som tillhörde mig.
Du förtjänar en storslagen död, Nash.
Eller, de förtjänar en storslagen död.
Kom igen, Nash!
Du har inget nu.
Eleven som blir ödmjuk inför läraren.
Ja. Jag gillar det, Nash.
Han är illusionen! Han behöver er!
Ni behöver inte honom!
Ja. Det är det jag menar.
Kom igen.
Tennsoldat. Det är vad du är.
Gjord när det var ont om tenn.
Du har inte tillräckligt för att vara hel.
Ner.
Håll dig nere.
- Kom igen. - Vad vill du, Nash?
Är du inte trött på att få spö?
Du ser bara henne.
Är det vad du vill? Allt du ser är henne.
Kom igen.
Håll dig nere.
Kom igen.
Nash.
Evoli!
Nash!
Evoli!
Nash!
Nash.
Att förlora henne igen, se henne glida mig ur händerna i floden,
det visste jag att jag inte kunde överleva igen.
Hur kunde samma mardröm hända två gånger?
Evoli!
Den här gången hoppas jag få följa med henne.
"Svåra val, lätt liv."
"Lätta val, hårt liv."
Det kommer för alltid att vara inpräntat i mitt sinne.
SAN DIEGO, KALIFORNIEN
Men livet är... Inte alltid så tydligt.
Och även när det är som bäst, är det...
Det är sällan enkelt.
Och...
Jag bara vaknar...
...varje dag...
...och försöker sluta cirkeln.
Du vet?
Försöker läka.
Och...
Vissa dagar går det inte som man vill,
men andra gör det.
Vissa dagar går det som man vill. Och...
Då måste man bara fortsätta kämpa.
Man kämpar för att hitta de små bitarna som gör en komplett.
Man slutar aldrig kämpa.
För...
För då och då, inser man att det finns ett ögonblick...
...då livet verkligen är perfekt.
Undertexter: Annika Vasiliadou
Kreativ ledare Ulrika Lindfors-Davis