Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
TOM SEGURA LIVE I KVELD
Milwaukee, ta godt imot Tom Segura.
Ok, tusen takk!
Takk.
Dere er fantastiske, takk.
Elsker deg også.
Dere er så veloppdragne. Det er flott.
Det er ikke alltid sånn. Dere vet det?
Det var slåsskamp på første rad i forrige uke på et show.
Du legger merke til det når det er på første rad.
Du merker det.
Vanligvis prøver vi å stoppe det ganske raskt,
men fyren som startet slåsskampen var så gammel.
Da vaktene gikk mot ham, sa jeg:
"Vent. La ham gjøre det".
Det er nok hans siste slåsskamp.
Det var det sikkert. Han var eldgammel og slo en annen fyr,
men han lagde gamle lyder
mens han... Han var...
Selv fyren som ble slått sa: "Jeg gir faen.
Jeg kjenner ingenting." Og...
Så ble den eldre fyren sliten.
Han bare svant hen.
Og mens vaktene eskorterte ham ut, så jeg og tenkte:
"Jeg tror det er en kvinne."
Det var håret.
Dere vet hvordan kvinner noen ganger når en alder
hvor de ikke vil at du skal prøve å knulle dem, og...
Håret går først. De bare...
Så sier vi: "Ok, ikke prøv deg på henne. Skjønner."
Det bare... Vaginaen lukkes, håret forsvinner
og vi sier: "Ikke prøv deg på henne".
Hvem det enn var, hvil i fred.
Jeg...
Jeg var akkurat på favorittstedet mitt. Jeg var i Italia, jeg elsker det.
Ja...
Det er fantastisk.
Telefonen min vet at jeg elsker Italia, siden telefonene våre vet alt om oss nå.
Det var gøy for et tiår siden, da vi sa:
"Ville det ikke være sprøtt om den hørte alt vi sa?"
Nå sier vi: "Ja, den registrerer alt."
Alt jeg sier, skriver, tenker, det er der.
Med mindre du er en av dem som tenker:
Jeg hadde en samtale med noen
om en brødkurv fra Kroatia på 1700-tallet,
og så åpnet jeg e-posten, og det sto: "Leter du etter en kroatisk brødkurv?"
Du sier: "Er ikke det et sprøtt sammentreff?"
Jeg prater om Italia hele tiden, og når jeg åpner telefonen,
er det kun Italia.
Italienske landskap, oppskrifter, italienske kvinners føtter,
og jeg trykker liker på alt.
Men når jeg ser landskapsbilder av Italia,
er det alltid en fyr på en Vespa.
De små scooterne, de suser rundt
og drømmer om marinara, eller hva de gjør.
Ja, og når jeg ser en fyr på en Vespa, sier jeg inni meg:
"Det er homo." Ikke sant?
Men når du er der og ser en,
tenker du: "Ingen får vite det".
Så jeg leide en, og...
det var den morsomste opplevelsen i hele mitt liv,
inkludert fødselen av barna, det var fantastisk.
Jeg fant på grunner til å kjøre. "Vi er tom for flaskegresskar. Jeg må gå."
Etter hvert begynte jeg å finne på en historie i hodet.
"Dette er det samme som en Harley. Samme dritten.
Dette er doningen min."
Enda en dag gikk. "Jeg skal ha en sånn så snart jeg kommer tilbake."
Jeg begynte å handle på nett. "Vil jeg ha blå?
Vil jeg ha en kurv? Ja, for faen."
Og så kom jeg tilbake til USA, og umiddelbart tenkte jeg:
"Det er faen ikke en sjanse.
Jeg blir slått i hjel på rødt lys på en av disse."
Det er da du skjønner at Vespaer er motorsykkelverdenens pickleball.
De er...
De bare er det.
Ja!
Det er bare en erstatning for ekte vare.
Bare si at du suger i tennis, din jævla veiking.
Ingen vil høre at du er god i en fantasisport.
"Men det er så sosialt.
Alle kan gjøre det." Det er derfor du gjør det. Du er veik.
Jeg gjorde noe veldig morsomt nylig.
Jeg fikk fly med Blue Angels.
Jeg vet ikke om dere vet hva det er.
Jøss.
Jøss!
For dere som ikke vet det, er det marinens luftshow-program.
De har show over hele landet som er utrolige.
Det er jagerflypiloter som flyr i jagerfly 18 tommer fra hverandre,
og de gjør ville, akrobatiske stunt.
Jeg så showet, og det var utrolig. Etterpå møtte jeg en av arrangørene.
Helt tilfeldig sa jeg: "Skulle ønske jeg kunne være med."
De sa: "Det kan du." Jeg bare: "Hva faen, er det sant?"
"Om du kommer til Pensacola i Florida."
Jeg bare: "Æsj."
Ok, så...
Jeg dro til Florida. Jeg dro til basen og møtte en av pilotene.
Fyren så ut som han var designet i en lab,
og at AI bare hadde pumpet han ut.
En av de flotteste mennene. Jeg tenker på ham hver dag, ok?
Det siste jeg tenker på før jeg legger meg er kjeven hans, og så bare...
Så sovner jeg.
Jeg går bort til ham og sier: "Jeg er Tom."
Han sier: "Jeg er Seven."
Ok, kjekken.
Er du en syver, vil jeg ikke møte en tier. Skjønner?
Seven sier: "Vi skal gjøre ville ting der oppe,
så ikke spis mye, for da vil du definitivt kaste opp."
Jeg sier: "Hva om jeg må kaste opp?"
"Da får du en liten pose du kan spy i."
Jeg sier: "Takk.
Hva om jeg driter?"
Han sier: "Folk driter ikke."
Du aner ikke hvem du snakker med nå.
Vi var oppe i 45 minutter.
Vi fløy vertikalt, tok tønneruller, fløy Mach 1,2,
var oppe i 7,5 G.
Det var de mest spennende 45 minuttene i mitt liv.
Men da vi kom tilbake, innså jeg noe.
Jeg innså at vi er det eneste landet i verden
hvor når du ser en flåte av jagerfly nærme seg,
vet du at noe kult vil skje.
Det er bare oss.
Ikke sant?
Vi sender dem til Daytona 500
for å sparke det i gang,
så alle drittsekkene der kan si: "Se på det.
Det er jævla kult."
Du sier: "Ja, her."
Men er du i Hindu Kush-provinsen i Afghanistan
og ser sju F-22,
sier du ikke: "Stemmer, løpet er i dag."
Du sier bare...
Det er alt. Det er den siste jævla lyden du lager
før du hører...
Og der forsvant landsbyen til moren din.
Greit, så...
USA! Så...
Greit.
Hvorfor ikke?
Jeg spydde eller dreit ikke, men...
Da jeg var i Houston for en måned siden, slapp jeg en løsfis. Dette skjedde.
Om du skulle laget en liste over de beste stedene slippe en løsfis,
jeg vet ikke hvorfor, men hvis du gjorde det,
er nummer én på badet.
Det var der jeg var.
Jeg var på et offentlig toalett, ved pissoaret.
Jeg nøt et herlig ettermiddags-piss.
En 90-sekunders.
Hvor tankene går. Bevissthetsstrømmen tar over.
Du bare: "Er fugler ekte, eller er de droner? Jeg vet ikke.
Herregud, Aretha Franklin hadde store pupper", ikke sant?
Har dere tenkt på det? Alle snakker om Dolly Parton.
Har dere sett Aretha Franklins pupper?
Det så ut som hun ammet selunger. Det er sinnssykt.
Om hun ikke kunne synge, ville hun servert lunsj.
Skjønner? Det var pupper.
Så...
Så jeg pisser, og det er nydelig.
Kona mi kritiserer meg alltid.
"Du nyter kroppsfunksjonene dine for mye."
Jeg bare: "La meg leve livet."
Jeg liker å tisse. Jeg liker nysing bedre.
Om du ikke liker et fritt, hensynsløst, voldelig nys,
er du en jævla kommunist, ok?
Det er det beste.
Ja, skjønner dere? Ingen er i nærheten, så...
En av dem, og du bare: "Hva faen?
Ikke snakk til meg."
Jeg elsker det. Å komme er selvsagt best. Jeg skal ikke krangle på det.
Jeg har komme, nyse, bra pissing, nøddriting.
Jeg liker å tøye i senga rett etter at jeg våkner,
og så sovne igjen fordi det føles som fentanyl.
Vet ikke, jeg liker det.
Jeg liker å sitte på sofaen på søndager og nappe i saccosekken.
"Er dette gratis? Det er sinnssykt.
Skulle ønske det var Sevens hånd, men det føles bra."
Mange damer blir misunnelig på det, og det burde dere ikke.
Jeg har sett hva dere har der, og det er mye å dra i, så dere kan også...
Dra i karamellposen og se hvor det tar dere.
Ja, og ikke våg bli usikker, ok?
Dere damer gjør det mot hverandre. Vi bryr oss ikke.
Den kan ha tenner, vi ville fortsatt. Vi bryr oss ikke.
Jeg sier bare at jeg vil at dere skal dra herfra
og vite at dere alle har ei fin mus, ok?
Ja visst.
Ja, absolutt.
Så jeg tisser, ikke sant?
Mens jeg tisser, kjenner jeg noe i kammeret.
Jeg er høflig, så jeg gjør det høflige. Jeg...
...ser meg rundt, og det er ingen der.
Jeg sier til meg selv: "Det går bra.
Hvorfor ikke presse litt?"
Jeg gjorde det,
og det kom ingen lyd.
Ingenting.
Men det var bevegelse.
Så nå må jeg sjekke. Vet dere hvordan du må sjekke?
Du må ta buksene helt ned.
Som et jævla småbarn. Jeg bare...
Nå kjører jeg Ole Brumm i en t-skjorte.
"Hei.
Hallo."
Den lille pikken min henger. "Hei."
Jeg ser på boksen og tenker: "Jepp, jeg kaster dem."
Så vasker jeg meg og forlater toalettet.
Vennene mine står utenfor, og jeg sier hva som skjedde.
De sier: "Jeg vil ikke vite." Jeg bare: "Jeg sier det."
De sier: "Slutt." Jeg bare: "Dere vet det nå."
I den samtalen var det noe som falt på plass.
Jeg fant ut av det.
Jeg slapp ikke en løsfis.
Jeg dreit bare i buksa.
Ja.
Altså...
Det er en viktig forskjell, ikke sant?
En løsfis antyder at jeg hadde prompet,
og at det var noe DVD-ekstramateriale.
Jeg dreit med buksene på.
Det ville ikke vært annerledes om jeg sto her og sa:
"Jeg tror jeg skal drite nå."
Så fortsatte jeg å prate.
Det rystet selvtilliten min, men nå er jeg tilbake.
Jeg er tilbake, for faen. Ja.
Takk.
La meg fortelle dere noe.
Dette er min sjette spesial,
og jeg er veldig takknemlig for denne muligheten.
Ja.
Jeg sier ofte, og det er sant,
at jeg ikke trodde at dette var fremtiden min.
Jeg har aldri trodd dette da jeg begynte med underholdning.
Jeg trodde virkelig høydepunktet i karrieren min var for mange år siden,
da jeg fikk rolle i en internasjonal kampanje som frontfigur for Subway.
Det er helt sant.
Det skjedde virkelig med meg. Det tok ti auditioner.
Da de ringte og sa at jeg hadde fått jobben,
hadde jeg samme tanke som mange av dere sikkert har nå.
"Hva med Jared?"
Jared, den nå tidligere frontfiguren,
var veldig fremtredende i reklameverden på det tidspunktet.
Så da jeg fikk telefonen,
spurte jeg: "Skal jeg erstatte Jared?"
De sa: "Ikke faen."
Om dere ikke kjenner historien hans, pleide han å veie 225 kilo,
og han dro til sin lokale Subway,
bestilte en liten kalkunsandwich og gikk lange turer.
I løpet av flere år, gikk han ned nesten 140 kilo.
Subway hadde en engangsreklame som var så vellykket,
at de utnevnte ham til permanent frontfigur.
Men problemet var...
De kunne bare bruke Jared til å reklamere for de sunne sandwichene.
Og de trengte noen...
...som så ut som de kunne drite oppreist, ikke sant?
Der kom jeg inn.
Jeg sa: "Vent litt, Jared skal si: 'Spis kalkun- og vegetarsandwichen',
hva skal jeg si?"
"Du skal si: 'Ikke glem at vi har kjøttboller.'"
Jeg sa: "Det klarer jeg."
Men neste spørsmål var mer relevant.
"Jared spiller seg selv. Han er Jared.
Spiller jeg Tom, komikeren, i disse reklamene?"
De sa: "Nei, Jared forblir Jared.
Du skal spille hans forkomne bror
som er en rotekopp som spiser som en jævla vaskebjørn."
Jeg sa: "Ok, det klarer jeg...
Jeg sa: "Så jeg er en karakter." De sa: "Ja."
"Flott, hva heter jeg?"
De sier: "Jerome".
Jeg sa: "Det høres ut som en svart person."
Jeg glemmer aldri da markedsføringssjefen i Subway så meg
rett i øynene og sa: "Alle kan hete Jerome."
"Hvem som helst kan hete Tanner. Det høres ut som en hvit fyr, ikke sant?"
Han sa: "Vi skal ta dine bekymringer opp med styret."
To uker senere er jeg i New York og gjør en garderobetilpasning
før vi skal filme reklamene.
Fyren kommer inn i garderoben og sier:
"Alle var enige med deg angående navnet ditt."
Og jeg sier:
"Du sier ikke det?
Hva er det nye navnet? Jeff, Jason?"
Han sier: "Jermaine".
Jeg sa: "Det er enda svartere.
Skal jeg ha gulltenner i reklamene?"
Han sa: "Det er avgjort."
"Ok", sa jeg.
Så filmet vi reklamer, dere. Vi filmet masse reklamer.
Så tok vi pause
og vi skulle filme seks reklamer til for en massiv kampanje.
Markedsføringsfyren sa opp.
En ny fyr kom inn og droppet reklamene.
Jeg ble oppringt. "Det er over. De kommer aldri på lufta.
Du får ikke kontrakten. Det skjer ikke."
Jeg ble så deprimert.
"Min store sjanse glapp mellom fingrene mine.
Jeg vil aldri få en slik mulighet igjen."
Jeg så bare ikke lyset. Og så...
Det gikk rundt ti år.
En dag slo jeg på fjernsynet, og vår gamle venn Jared
var også på tv.
Men det var ikke en Subway-reklame.
Det var kveldsnytt.
De kunne melde at Jared var dømt
til 19 år i fengsel for barnepornografi.
Jeg falt på kne. "Takk, Jesus.
Takk for at du tok det bort. Beklager at jeg tvilte på deg.
Jeg skal aldri gjøre det igjen."
For hvis kampanjen hadde blitt sendt, ville det ha gått ti år
hvor vi gjorde reklamer sammen, var på plakater sammen,
gjorde offentlige opptredener sammen.
Og dagen de fæle nyhetene om ham kom,
ville alle ha sett meg på gata og sagt: "Hei, Jermaine!"
Jeg bare: "Hva? Jeg er Tom.
De bare: "Hold kjeft, din svarte dritt."
Dere ville sagt: "Du visste det!"
"Jeg vet ingenting. Hva kan jeg si? Spis ferskt. Beklager." Så...
Heldigvis ordnet det seg. Dette er mye bedre.
Takk for at dere kom, og...
Ja...
Jeg har fortsatt telefonnummeret hans, om dere lurer.
Jeg prøvde å sende ham en lenke...
...med voksenporno.
Jeg trodde ikke han ville like det, men...
Hei, visste dere at i Guantanamo Bay, Cuba,
i marinefengselet som huser noen av verdens farligste menn
og andre som aldri har gjort noe.
Visste dere...
Slå det opp.
Visste dere
at vaktene der er spesialtrente?
Jeg vet det fordi jeg dro dit.
Jeg dro til Guantanamo Bay, Cuba, for å ha show for oss.
Ja, for troppene.
De sa ikke: "Her er 11. september- planleggerne. Få dem til å le."
Ville vært sykt om de sa:
"Gå inn og få Khalid Sheikh Mohammed til å le."
Jeg bare: "Hva faen?"
Han bare: "Jeg liker. Han er en morsom."
Når du skal til GITMO, kjøper du ikke bare en billett.
Du flyr til Florida,
og et militærfly plukker deg opp og flyr deg til basen,
du blir møtt av høytstående marineoffiserer, og de er ganske formelle.
De sa: "Takk for at du kom. Gleder oss til showet.
Du skal bo i brakka. Si fra om du trenger noe."
Du sier: "Tusen takk."
Så gir de deg videre til noen marinesoldater som er litt annerledes.
Det første de sa til meg var: "Vil du se noen greier?"
Jeg bare: "Ja, faen, selvfølgelig."
De satte meg i en jeep og tok meg med til en bakketopp.
De sa: "Du burde ikke være her. Det er hemmelig."
Jeg sa: "Du kjørte meg hit."
"Greit, godt poeng."
De peker på en hvit bygning. "Det er nivå fire.
Det er den du ser på nyhetene."
Så fortalte de noe fascinerende.
De sier at vaktene der er spesialtrente.
Så jeg antar at de snakker om Navy SEAL.
De sier: "Nei, de er trent for oppførsel, hvordan de bærer seg."
"Hva mener du?"
"Fangene protesterer ofte på fengslingen
ved å kaste avføring og urin i ansiktet på vaktene."
Og vaktene har ikke lov til å ta igjen.
De har bare lov til å si to ting til fangen når det skjer.
De har lov til å si: "Er du sulten?"
Eller: "Er du tørst?"
Det er alt. Og hvis vakten...
Det er morsomt når du tenker på det.
Hvis vakten tar igjen, kan vakten stilles for krigsrett,
som betyr at du kan havne i fengsel for å ha tatt igjen mot noen
som kastet dritt og piss i ansiktet ditt.
Sånn er det å være far til en seks år gammel gutt.
Sønnen min... Ja, det kalles proft oppsett. Det er derfor jeg er en stor komiker.
Ja.
Jeg har to sønner. De er begge tosker, men...
Seksåringen kom inn i huset for noen uker siden, og sa: "Hei."
Han sier: "Løft meg."
"Løfte deg?" Han sier: "Hold meg."
Han har ikke bedt meg om det på et år. "Skal jeg løfte deg?" Han sier: "Ja."
Greit, så jeg løfter ham.
Jeg ser på gutten min. "Vil du at pappa skal bære deg?"
Han sier: "Det føles godt."
"Jeg liker det også."
Og et øyeblikk senere
kjenner jeg noe varmt og gjennomtrengende spre seg
på magen min.
Jeg sa: "Tisser du på meg?"
Han bare: "Ja."
Jeg hadde så lyst til å slå ham.
Slå ham skikkelig også, ikke sant?
Liksom...
Slå ut tennene hans,
men gjorde det ikke.
Jeg slapp ham.
Jeg sa: "Er du sulten?
Er du tørst?
Var det derfor?"
Gutten er gal.
Han hater navnet sitt.
Dette skjedde for noen år siden.
Da det skjedde, ble jeg litt nervøs. Jeg gjorde som man gjør i slike tilfeller.
Jeg spurte andre, og de sa: "Det er bare en fase."
Jeg sa: "Hva?" "Han går bare gjennom en fase."
"Mange barn liker ikke navnene sine. Det går over."
Jeg sa: "En fase? Det har gått tre år."
Det er ikke en fase, men en ny vei, etter min mening.
Der tror jeg vi er.
Han heter Julian. Det er det vi alltid har kalt ham.
Det var det han pleide å reagere på fordi det er navnet hans, for faen.
Han reagerte også på varianter av den.
Julian, Juju, Jujito, Julian.
Han bare: "Ja?"
Så for omtrent tre år siden sa jeg: "Hei, Julian."
"Ikke kall meg det. Jeg hater det navnet. Når du sier det, vil jeg dø."
Og jeg bare: "Herregud, ok."
Så nå vil han bare snakke med oss om vi kaller ham hans selvpålagte navn,
som, fest setebeltet,
er "Lærer".
Finnes det et skumlere navn for et lite barn?
"Hallo, Lærer."
Er dette Ondskapens hotell? Fordi det føles sånn.
Det er som Jordan Peeles neste film.
En jævla unge fra skogen som går inn til byen
for å følge Lærer og leve lenge.
Du bare: "Ok".
Skjønner dere?
Jeg går inn i mitt eget hus og sier: "Er Lærer her?"
Han sier: "Ja."
Jeg sier: "Hallo, sir."
Og folk tør å spørre meg: "Er du bekymret?"
Selvsagt er jeg bekymret.
Den eneste andre jeg kjenner som het "Lærer", er Charles Manson.
Så ja, jeg er bekymret.
Han var vikarlærer. Så...
Storebroren hans liker matte.
Han liker å game. Han er interessant.
Han har også stemmen til en som gurgler butan.
Jeg vet ikke hva som skjer.
Han er ni år. Han sier: "Hva skjer?"
Jeg sier: "Hei.
Er det gøy å jobbe i gruvene?"
Han er gal også. Jeg sier: "La oss gå ut". Han: "Ok."
Han kommer inn i stua med regnstøvler, hvite truser og briller.
Jeg bare: "Er du på sopp nå?
Det eneste stedet du kan gå slik, er i en parade for homofile, og...
Det er ok om du er det, men det er ikke parade i dag.
Så ta på deg noen jævla klær, ok?"
Vi tok disse to fremtidige USAs mest ettersøkte...
Tro meg, Menendez-brødrene er ingenting
mot Segura-brødrene, ok?
Vi tok med sosiopatene på besøk til min søster sist høsttakkefest i Florida.
Og på høsttakkefesten gjorde vi det mange familier der nede gjør.
Vi gikk på familietur, en hyggelig spasertur.
På denne familieturen, endte vi opp ved en liten dam.
Ved dammen var det andre familier som matet ender.
Det så ut som et maleri.
Jeg husker at da vi nærmet oss, tenkte jeg:
"Lurer på hvordan guttene mine vil ødelegge dette."
Så vi gikk bort, og en fyr så meg.
Han sier: "Vil dere ha brød?"
Jeg sier: "Ja, takk."
Så snur jeg meg til forbanna Lærer.
Jeg sier: "Hei, Lærer.
Brød?" Han bare: "Få det."
Han kaster det så hardt han kan. Jeg bare: "Greit."
Jeg snudde meg mot broren. "Vær så god." Han sier: "Vil ikke ha."
Jeg sa: "Hva?" Han svarer: "Jeg trenger ikke det."
God høsttakkefest.
Så går han bort til vannet og tar en and i nakken.
Han holder den opp som om han er Djengis Khan, ok? Han bare...
Anda bare...
Jeg ser på Lærer, og han...
Jeg spør: "Hva gjør du?" "Vi kan spise den."
Jeg sier: "Nei, nei.
Det går bra i dag, kompis."
"Kan jeg få den?" Jeg sier: "Selvsagt ikke."
Han sier: "Du er aldri morsom."
Jeg sier: "Slipp den".
Han bare...
Så snur jeg meg og ser alle de andre foreldrene...
Jeg sier: "Han er fosterbarn. De er vanskelige.
Vi prøver å gjøre ham snill for dere."
Ja, vel...
Dere vet...
"Vi fikk ham i Ukraina. Det har vært vanskelig."
Han er blond. De trodde på det.
Turneen har vært gøy. Vært på mange morsomme steder.
Man lærer ting av og til når man reiser.
For noen uker siden var vi i Augusta i Georgia, byenes Coke Zero.
Og...
Augusta er ganske berømt, om dere ikke vet det.
Det er hjemmet til Augusta National, som er en klubb og golfbane
hvor de spiller den mest berømte turneringen i golf,
med den passende tittelen Masters.
Det er et merkelig navnevalg for sørstatene.
Kanskje det var en annen uttale da de fant på navnet.
Master.
Så...
Jeg navnga den ikke. Den ble bygget...
Klubben ble bygget i 1933
av det jeg vil kalle hvite på øverste hylle.
De hviteste hvite.
Hvite så hvite at de sang hvite sanger mens de svingte.
Jeg er hvit
Ingen rytme eller flyt, mer en uttalelse.
Klubben er også beryktet for å ha en veldig ekskluderende fortid.
De liker ikke "andre".
Vi var der hele dagen, og jeg bestemte meg for å lese om det.
"Når fikk de deres første svarte medlem?"
Jeg skal gi dere et hint. Det er senere enn dere tror.
Klare?
1990.
Ja, de ventet.
De tenkte: "Kanskje ting blir som før. Jeg vet ikke.
Vi må ikke gjøre noe drastisk.
Du tar ikke på regnfrakk fordi det yrer. Skjønner du hva jeg mener?"
Så slo jeg opp: "Første kvinnelige medlem".
2012.
Så mye ødelegger kvinner for menn når de skal ha det gøy.
Dere skjønner?
De gikk til de mest rasistiske i landet vårt.
Folk hvor hele livet handlet om å hate svarte med alt inni seg.
Og når de ble presentert for spørsmålet:
"Hvem vil du helst henge med?
Svarte menn, eller kvinner?"
De sa: "Gi oss alle de svarte du har.
Vi skal lære de fancy håndtrykkene. Jeg gir faen.
Jeg vil ikke ha kjefting i øret, det ødelegger søndagsrunden min.
Kom, Jermaine, la meg vise deg hvordan.
Her er en tee.
Hva er greia med dansingen? Skal du gjøre det etter hvert hull?"
"Jeg fikk en birdie." Greit, så...
Er dere...
Liker dere å se på dokumentarer?
Fordi jeg...
Jeg elsker dem.
Jeg elsker å være fylt med selvtilliten overfladisk kunnskap gir,
uten å måtte lese, ikke sant?
Jeg har mistet oversikten over hvor mange jeg har sett.
Noen er informative, andre er bare morsomme.
Det morsomste jeg har sett på et år, er en Netflix-dokumentarserie kalt Untold,
som fokuserer på sportshistorier, ja.
Og det er en spesiell der.
Den handler om en som heter Johnny Manziel.
Nå...
Hvis noen her ikke vet hvem Johnny Manziel er,
skal jeg bruke tiden min på å fortelle det.
Johnny Manziel er den første og eneste redshirt freshman
som har vunnet Heisman Trophy.
Den høyeste utmerkelsen i collegefotball som går til landets beste spiller.
Redshirt freshman betyr
at det hadde gått 18 måneder siden high school,
og da spilte han ikke bare, men han dominerte.
Når du ser dokumentaren, vil du lære at han gjorde dette
mens han var rimelig høy og full.
Det beste er at de intervjuer
alle hans tidligere Texas-baserte trenere som sier:
"Ja, han kom på trening og var helt ute å kjøre.
Vi sa: 'Johnny, du bør ikke rote det til.'
Og det gjorde han ikke. Han var utrolig." Du bare: "Hva?"
Han spilte nasjonale kamper hver lørdag med millioner av seere,
enten full, høy eller bakfull, han sto på sidelinjen og...
Trenerne hans sa: "Johnny!"
Han bare: "Se på dette, seks touchdown." Du sier: "Fy faen!
Gi ham mer narkotika. Det funker."
Han vinner Heisman.
Andreåret kommer han tilbake, prøver nye ting,
han krydrer greiene sine, ikke sant?
Han utvikler seg. Han spiller fantastisk. Han vinner nesten igjen.
Så skal han spille profesjonelt i NFL. De sier:
"Du må skjerpe deg."
Han sier: "Jeg vil ikke spille mer."
Og det er hele historien.
For meg er historien hans mer enn det. For meg, i mitt privatliv,
bruker jeg historien hans til å se at jeg har utviklet meg.
Jeg pleide å dømme ham veldig strengt. Mange gjør det.
De ser bare en forspilt mulighet.
Men nå som jeg er eldre, ser jeg annerledes på det.
Det er mye press for en ung mann.
Mange i 30-, 40- og 50-årene ville ikke taklet det,
for ikke å snakke om en førsteårsstudent. Kjendisstatusen, berømmelsen, pengene.
Nå gjør jeg det man gjør hvis man kan.
Du setter deg selv i en annens sted. Og det kan jeg.
Jeg var førsteårsstudent på college.
Jeg dominerte ikke collegefotball.
Jeg var i timene, og jeg jobbet deltid hos en handlevognprodusent.
Et sted som lager handlevogner.
Så kul var jobben.
En mandag gikk jeg til sjefen min.
Jeg sa: "Jeg tror jeg slutter på fredag." Han sier: "Ja, mange gjør det."
Ok.
På fredag sier han: "Du er ferdig." Jeg sa: "Ok, flott."
Så sier han: "Mange her liker deg.
La oss dra på baren nedi gata og skåle for det du skal."
Jeg sa: "Jeg er mindreårig, men ok."
Så vi dro. Folk fra kontoret kom. De var så hyggelige.
De ga meg lykkekort, små gaver og slikt.
Så ga en av dem meg en flaske Jack Daniels,
som definitivt var ment som en avskjedsgave.
"Ta denne med deg."
Men jeg drakk den bare i baren.
Bartenderen sa: "Det kan du ikke." Jeg bare: "Jeg hører deg ikke."
Hvordan kan jeg gjøre narr av at Johnny ikke taklet millioner?
Jeg takler ikke en gratis flaske sprit.
La meg si noe. Om du ikke drikker whisky og begynner...
Hvis du vipper opp flasken tre eller fire ganger,
sier hjernen din: "Hei, det er for mange lys på her."
Du sier: "Jeg vil gjøre fæle ting."
Jeg begynte å ta folks vekslepenger som lå på baren.
Jeg sa: "De er mine, dra til helvete."
Vennene mine: "Ro deg ned." "Ro deg ned selv, for faen."
Så dro jeg hjem med en dame som hadde et svært uheldig ansikt.
Ja.
Dere synes jeg er slem, men jeg er ærlig. Derfor er vi her.
Jeg fikk heldigvis blackout.
Noen av dere får aldri det. Gratulerer med deres sunne livsstilsvalg.
Men resten av oss vet at det er grusomt.
Jeg husker at jeg våknet neste morgen.
Jeg så ut av vinduet og inn i en hage jeg ikke kjente igjen.
Jeg sa: "Hvor er jeg?
Og hva er dette?"
Så snudde jeg meg, og det jævla monsteret dukket opp.
Jeg gispet i ansiktet hennes.
Skjønner? Jeg er her. Og jeg bare...
Hun var vant til det. Hun sa: "Jeg vet.
Du er ikke den første som gjør det."
Hun så ut som Bill Belichick, den tidligere Patriots-treneren.
Se for dere ham med skulderlangt, brunt hår.
Samme ansikt, samme kropp.
"Ta på den jævla hettegenseren. Jeg vil ikke se dette."
Så dro jeg derfra med en enorm skam.
Jeg sa at jeg var førsteårsstudent på college. Jeg tok psykologi.
Vi hadde snakket om skam. Vet dere hva de lærer om skam?
De lærer at skam trives i hemmelighet.
Hvis du føler skam over noe, bør du betro det til minst én annen person
for å frigjøre følelsen.
Men om du holder den inne, vil den gro og vokse,
og den kan fortære deg.
Jeg husker at jeg tenkte: "Så fascinerende.
Jeg føler skam og vet hva jeg skal gjøre. Fortelle det til noen."
Men så tenkte jeg: "Faen heller.
Jeg skal dø med denne hemmeligheten og begrave den under pizza."
Og mens jeg gjorde det,
fikk jeg en telefon fra en fyr som var på baren kvelden før.
Han sa: "Hvor dro du etter baren?"
Jeg sa: "Jeg dro hjem."
Han sier: "Gjorde du?"
"Ja", sier jeg.
"Det tror jeg ikke du gjorde."
"Jo, det gjorde jeg."
"Det gjorde du ikke."
Jeg spør: "Hva mener du?" "Vi trenger ikke gjøre dette.
Jeg kan si hva du gjorde." "Hva gjorde jeg?"
Han sier: "Du knullet tanta mi."
"Er tanta di Bill Belichick?"
Han sa: "Ja."
Jeg visste ikke hva jeg skulle si, så jeg bare beklaget.
"Det er jeg som skal beklage", sa han.
"Jeg vil ikke knulle noen av tantene mine, men Bill er definitivt sist på listen."
Jeg byttet til hasj den dagen.
Noen ganger er dokumentarer en helt annen opplevelse.
Det er opplysende.
Du får informasjon du ikke kan gi slipp på.
Det bare sitter i hodet ditt.
Du forteller folk om det. Du drømmer om det.
Jeg så en for ikke lenge siden, og om jeg ikke hadde sett den,
hadde jeg ikke visst hvor mye kokain Hitler tok.
Ingen aning.
Alle vet at det tredje riket på meth.
Ikke sant? Hele den tyske hæren.
De tok meth under andre verdenskrig. Se for deg det.
Hundre tusen tyske soldater marsjerte gjennom Ardennesskogen.
Det skulle ta seks dager, og de gjorde det på 28 minutter.
Det er meth.
Tenk at du sitter i en hytte i Belgia og drikker jævla melk, antar jeg...
Og du hører...
Du bare: "Fy faen."
Jeg mener...
Har dere vært med noen på meth? Det er skummelt.
De slutter aldri å snakke. De vil knulle alt.
Det er amerikanere.
Kan dere forestille dere hvordan de kinky tyskerne var?
"Jeg vil at du skal suge meg tørr..." "Hei!
Gunther, trekk unna."
Hitler tok også meth. Det er godt dokumentert.
Men mange vet ikke at han fikk kokain om morgenen
av sin personlige lege.
Tror dere Michael Jacksons lege gikk over streken?
Det var propofol for å sove.
Det var småtteri, ok?
"Jeg vil sove."
"Å, faen."
Hitler våknet, og så sa legen:
"God morgen, führer." Og faen meg...
Så sa han: "Jøder!"
Å starte dagen med en stripe og hjertet fullt av hat er sykt.
Dette lurer jeg på. Hvorfor lærer jeg om dette når jeg er 46?
Alle barn burde vite det.
Barnehagebarn burde komme til oss og si: "Vet du hvor mye kokain Hitler tok?"
Synes dere ikke det er en god avskrekkende historie?
Jeg gjør.
Da jeg var barn, sa de: "Ikke ta kokain." Du spurte: "Hvorfor?"
De sa: "Rockestjerner gjør det."
Du bare: "Ok.
Mener du Slash og Eric Clapton?"
De sa: "Ja, de er oppe til 06.00 og barberer kroppene sine...
...og de knuller jenter.
Er det det du vil?"
Du bare...
"Tar noen andre kokain?" "Ja, Martin Scorsese."
Du sier: "Det fungerte jævlig bra".
"Hva med en slem person?" "Det finnes ingen."
Det er én. Jeg vet ikke om du har hørt om ham.
Han heter Adolf jævla Hitler.
Han tok fjell av kokain.
Forresten, han hadde de samme dumme samtalene vennene deres har.
Han snakket bare om krig.
Han sa: "Vi skulle dratt til Stalingrad i desember.
Så knuser vi dem!
Se på barten min. Jeg tok sidene.
Vil dere se kunsten min? Den er ganske bra.
Det er mest jeg som kveler ender. Se på dette.
Tror du Mussolini liker meg?"
Ok, vel...
Det skal sies. Han var en skikkelig dust.
Men kul aksent. Ja!
Jeg har alltid hatt en fascinasjon for språk.
Om dere ikke vet det, er halve familien min fra Sør-Amerika.
De er fra Peru. Jeg har vært der, ja.
Jeg har dratt dit hele livet, slektninger har besøkt meg hele livet.
Visste dere at hver gang en av mine 288 fettere kommer på besøk,
sier de alltid samme setning feil, og det har de gjort i over 30 år.
Under besøket kommer en av dem bort til meg og sier:
"Tommy, jeg må lage en bæsj."
Jeg sier: "Jeg forstår."
Kan du spansk, skjønner du hva som skjer.
En ordrett oversettelse.
På spansk sier man "hacer", som betyr "å lage",
som, for å være rettferdig mot spansktalende, er akkurat det du gjør.
Du lager faktisk dritt.
Jeg retter dem alltid. "Vi sier ikke det her.
Her sier vi at vi går og driter."
De spør alltid: "Hvorfor?
Jeg skal ikke gå noe sted."
Jeg sier: "Logikken er god, men...
hvis du fortsetter å si at du lager dritt,
kommer noen til å ringe politiet, så gjør som jeg sier.
Hvis du er på dette showet, snakker du verdens språk.
Verdens språk er engelsk.
De fleste av dere, som meg, gjorde absolutt ingenting for å lære det.
Vi ble bare født.
Og resten av verden prøver så hardt bare for å kommunisere med oss,
for å delta med oss,
og så gjør vi narr av dem for å prøve.
Er ikke det flott? Hele verden sier: "Hvordan sier man...",
og vi sier...
"Hør på den jævla idioten."
Som om du har gjort noe.
"Jeg vet ikke..."
"Hold kjeft, tosk."
Det er hans åttende språk.
En bondetamp sier: "Du snakker ikke bra.
Faen, snakk ikke så mye." Du bare: "Ja. Det han sa."
Du kan gjøre det om du vil.
Du kan gjøre narr av folk som ikke mestrer det du gjør.
Det er frekt. Med språk, sårer du folks følelser.
Vet dere hva alle liker overalt? Jeg sverger, overalt.
Om du kan en aksent, behandler folk deg som en jævla magiker.
De elsker det. Prøv det på jobb.
På mandag, bare gå på jobb og si: "Hello, mate.
Vil du ha kjeks til teen?"
Noen på kontoret vil si: "Det er umulig."
Du kan gjøre alle... Du kan gå rundt...
"Vil du ha en croissant til kaffen?
Vil du spise anusen min?"
Si hva du vil.
Du kan gjøre alle aksentene.
Åpenbart ikke asiatisk, som er en nedtur, for det er den morsomste å gjøre.
Du kan gjøre den når du er alene, med venner og familie,
i dusjen, i bilen og med elskere,
for det finnes ikke noe bedre, men du kan ikke gjøre det.
Du kan gjøre litt. Du kan ta en tone.
Det er som om å gå til et piano og spille en tone, ikke sant?
Du kan være ute og si...
Dere vet...
Folk blir nervøse.
De sier: "Hva faen driver du med?"
Du kan ikke gå hele veien. Du kan ikke si "Jeg vil..."
Jeg gjorde det for å vise, men du kan ikke gjøre det.
Om du vil ha det gøy med en asiat, og du ikke er asiatisk,
burde du bare lære å si noe på et asiatisk språk.
Da gjentar du ord. Du har lov til det.
Jeg har jobbet med dette på mandarin.
Det er vanskelig, men vi prøver.
Det betyr: "Drep datteren min, hun er verdiløs".
Fordi de foretrekker gutter, ikke sant?
"Enda en jente, kast henne mot treet."
Jeg tok den vitsen i Hong Kong, og den landet ikke.
Så...
Ja, de hater trær, men...
Vet ikke hvordan jeg ville reagert. Jeg har gutter,
men vet ikke hvem sin skyld det er.
Er det min? Er det min kones?
Hun tåler mye
mellom beina. Det jeg sier er...
Jeg blir sugd, men jeg blir ekteskapssugd.
De er ikke som singel suging.
Ekteskapssuging minner meg om...
Har du sett på hunden din...
...på en varm dag
når den drikker vann
fra skålen?
Så ser den på deg
mellom sleikingen. Ikke sant?
Det er som...
"Ja, det føles bra, det er veldig godt.
Ferdig? Ja, jeg ville ikke komme. Det var gøy."
Jeg husker fortsatt gode, gamle dager, ja.
Jeg har gamle videoer her.
De er litt kornete, men hvis jeg lukker øynene,
kan jeg fortsatt se de søte englene fra tjueårene
som lagde lyder som om de kjempet for livet.
Du vet, bare...
Du vet suging hvor du nesten stopper for å se om hun har det bra?
Det gjør du ikke, for du bryr deg ikke.
Du tenker: "Jeg liker at du lider. Det er kult."
Har dere ikke minner? Ok.
Jeg liker en finger i rumpa.
La oss gjøre det klart. Jeg vil ikke bli utgravd, ok?
Jeg liker bare litt, du vet...
En liten Steve Aoki. "Hva gjør denne knappen?"
Fyll pumpen, ikke brekk sprekken. Skjønner dere?
Ja. Liker du det, sir?
Ja. Barten avslører det. Jeg visste du var med.
Du?
Visst faen, kultureliten sitter foran.
Jeg spurte hele min indre vennesirkel, og alle sa: "Ikke faen.
Jeg liker ikke det. Det er homo."
Jeg sa: "Vel, har du vurdert å prøve det med en kvinne?"
Det er ikke homo.
Slutt å la broren din gjøre det, og...
"Skynd deg før pappa kommer hjem."
Det er slikt man lærer om sex i løpet av et helt liv.
Man lærer at menn og kvinner, vi lyver om sex.
Vi lyver i hver vår retning.
Menn overdriver bedriftene sine og deres interesser
fordi de lever for å imponere kvinner.
Det er sannheten. Det er dumt, enkelt og sant.
Alle kvinner her inne, møter du en som sier:
"Jeg liker alt. Trå på nøttene mine og skjær opp brystvortene mine.
Sett fyr på meg."
Så sier du: "Ok...
Han virker morsom."
Så får du ham i seng og han bare: "Er det en fyrstikk? Jeg er redd.
Jeg vil ringe... Ok, greit."
Han er en jævla løgner.
Kvinner tar motsatt løgn.
Kvinner reduserer sitt ansvar når det gjelder sex, men jeg skal forsvare det.
Jeg tror det er av en god grunn.
Grunnen til at mange kvinner reduserer sitt ansvar
når det gjelder sex, er at de har en veldig ekte frykt
for at noen menn vil shame dem
for å like noen av de samme tingene som de liker.
Ikke sant, damer?
Ok, det er rundt 30 horer her. Det er sprøtt.
Jeg bare tuller.
Takk for at dere klappet.
Så tenker jeg på ting som skjer i mitt eget liv
og innser at de teoriene er sanne.
Jeg hadde en romkamerat en gang, og vi kjente begge en som het Nicole.
En dag sier romkameraten min: "Jeg lå med Nicole."
Jeg sa: "Seriøst?"
Så sa han noe superrart og ekkelt, og jeg beklager på forhånd, men han sa:
"Ja, musa hennes..."
Han lagde lyder. noe som gjorde det mye verre.
Han bare... Jeg bare...
Han sa: "Den var så deilig og varm.
Jeg ville ta en lur der inne." Jeg bare: "Hva?"
Han sa: "Ja, den føltes så bra. Den var som et teppe dekket med smør."
Jeg bare: "Hva i helvete?"
Så datet jeg henne i to måneder etter det.
Hvorfor? For jeg liker også smør.
En dag var jeg sammen med henne. Jeg følte meg usikker, så jeg tok det opp.
Jeg sa: "Det er rart at du lå med romkameraten min."
Hun sa: "Hva? Jeg har aldri rørt romkameraten din."
Jeg sa: "Seriøst?" Hun sa: "Ikke faen".
Så dro jeg hjem.
Jeg sa: "Hun sa at dere aldri lå sammen."
Han sier: "Ja, det er sant."
Jeg burde ha skjønt det etter "teppe dekket av smør"-linjen.
"Hvorfor sa du det?" Han sa: "Hvem bryr seg", og slo på tv-en.
Det var hele samtalen vår om det.
Flere år senere datet jeg en annen kvinne og vi snakket om sex, som temaet sex.
Og jeg tok opp trekanter.
"Har du hatt en trekant?" Vet dere hva hun sa? Hun bare...
Jeg spurte ikke om du hadde husket å ta Adderall i dag.
"Har du hatt sex med to andre samtidig?"
Hun sa: "Egentlig ikke."
"'Egentlig ikke? Var en av dem amputert?"
For det teller fortsatt.
Hun sier: "Her er greia."
Jeg sier: "Er det en greie?"
Hun sier: "Ja, teknisk sett var jeg i en, men jeg var solbrent."
Jeg sa: "Hva i helvete?"
Hun sier: "Jeg var der, men deltok ikke på grunn av solbrentheten."
Jeg sier: "Det er en sinnssyk kvinnelogikk du bruker nå."
Hun sier: "Hva med deg?"
Jeg sa: "Jeg sugde fire karer, men hadde utslett, så det teller ikke."
Bare...
Hun var en skikkelig hore.
Og hun er død.
Sannsynligvis.
Jeg har tenkt på å drepe kona mi.
Jeg har snakket om det også. Mest med kona mi.
Hun begynte.
Vi var i huset en dag, og plutselig sier hun:
"Hvor lett tror du at du kan drepe meg med bare nevene?"
Jeg sier: "Veldig".
Hun sier: "Seriøst?" Jeg sier: "Ville vært lett."
Hun sier nei, jeg sier jo.
"Jeg sier ikke at jeg er en tøffing, men jeg kan drepe deg uten anstrengelse."
Nå kommer det opp hele tiden.
Når vi er sammen.
Vi var i New York. Vi ventet på T-banen, bare sto der.
På et tidspunkt sa jeg: "Jeg kunne faen meg...
...dyttet deg av plattformen nå."
Hun sier: "Jeg ville dødd." Jeg sier: "Virkelig?"
Så sier hun: "Du burde ikke." Jeg sier: "Hva?"
"Det er kameraer og folk overalt. Du kommer til å bli tatt."
Jeg bare: "Bra tenkt. Ok."
Vi dro til Hawaii.
Vi gikk på tur langs en klippe.
Jeg la hendene på skuldrene hennes.
Jeg sa: "Om jeg ville, kunne jeg kastet deg utfor."
Hun sier: "Jeg ville dødd."
Jeg sier: "Du begynner å skjønne dette.
Selvsagt skal jeg ikke. Det er steiner.
Kroppen din ville ligget åpent. Etterforskere overalt.
Det ville ødelagt dagen. Jeg gjør det ikke.
Men ser du der nede, er det ikke steiner der.
Tidevannet ville tatt deg.
Og så ville jeg hatt en fantastisk uke på Hawaii."
Så kysset vi.
Det er vel kjærlighet?
Ja, men hun lever.
Ikke sant?
Ja. Vi har vært sammen i 63 år nå, og...
Du kommer til et punkt hvor du tenker: "Ok, jeg får satse på denne", ikke sant?
Men noen ganger tenker man på hva som kunne ha vært.
Gjør dere aldri det?
Du tenker tilbake på en, og bare: "Herregud, det kunne blitt stygt."
Så tenker du på en annen: "Det kunne vært kult."
Tenker på alle. Jeg kom på en her om dagen.
Jeg husket at jeg studerte i utlandet. Jeg tok et semester i Madrid.
En gang kom en amerikansk klassekamerat bort til meg og sa:
"Jeg skal til Tunisia i helgen, Nord-Afrika.
Vil du bli med?" Jeg sa: "Egentlig ikke." Så lot han meg høre det.
"Når har du sjansen til å se et slikt sted etter en så kort flytur?
Du må bli med." Og jeg takket ham.
"Du har rett, jeg blir med." Vi dro til Tunisia.
Vi sjekket inn på et hotell. Vi så en flott dame i lobbyen.
Vi gikk bort sammen, men var gentlemen.
Jeg sa: "Vi er amerikanske studenter som studerer i Spania. Vi er på helgetur."
Hun sa: "Jeg er fransk, reiser alene og ser etter heroin i dag."
Vennen min sier: "Hun er din." Så gikk han bare.
Jeg tenkte: "La oss se hva som skjer."
Vi red på kameler, prøvde å få tak i heroin.
Vi var på rommet hennes senere. Vi klinte, det begynte å bli hett.
Jeg vil gjøre dette klart for alle.
Jeg stoppet henne og sa: "Jeg må fortelle deg noe.
Jeg har ikke kondom, jeg tror jeg trenger en."
"Du trenger ikke kondom", sa hun. Jeg sa...
"Ok." Så...
Du sa det, og jeg er dum.
Så vi gjorde det.
Så gikk jeg tilbake til vennen min.
"Hvor har du vært?"
"Den franske jenta. Jeg lå med henne."
Og hans første spørsmål var: "Brukte du kondom?"
Jeg sa: "Nei.
Han fikk hakeslepp.
"Du kommer til å dø", sa han.
Jeg sa: "Jeg kommer til å dø."
Jeg fikk ikke sove.
Om morgenen gikk jeg ned og spiste tunisisk frokost.
Det var dadler og hummus.
"Skal du spise dette og skylle det ned med kaffe?
Du kommer til å drite ut noen minner nå."
Så jeg spiste, dreit og møtte henne.
Hun forsto at noe var galt. "Hva er det?"
"I går kveld gjorde vi det vi gjorde, og vi brukte ikke kondom."
Hun sier: "Det går bra."
Jeg sier: "Nei."
Hun sier: "Det går bra, for jeg tar medisin."
"Hvorfor tar du medisin?
Er T-cellenivået ditt 12 eller noe?"
Hun sa: "Jeg tar medisin for å ikke få barn."
Jeg spør: "Pillen?
Tror du jeg er bekymret for å gjøre deg gravid?
Hvordan skal du finne meg?
Skal du skrive et brev?
'Kjære USA,
en mann som kalte seg Big Daddy Kane knullet meg
i Nord-Afrika."'
Hun sa: "Ro deg ned."
Jeg sa: "Jeg kan ikke!"
Hun tok ut piller fra veska.
Jeg spurte ikke hva de var. Jeg bare...
"Hva var det, C-vitamin?"
Hun sa: "Du spiste nettopp tre Xanax.
Nå skal du slappe av, din store baby."
Et minutt senere sier jeg...
"Jeg er avslappet."
Så gikk vi opp på rommet hennes og hadde ubeskyttet sex igjen.
Og slik fikk jeg AIDS. Jeg vet ikke.
Jeg har aldri testet meg. Og gjett hva?
Jeg skal ikke heller, for det er bedre å ikke vite det.
Nå har jeg det.
Kona mi har det.
Guttene har det.
Seven har det.
Ja, helt sikkert.
Bill Belichick har det.
Men vet dere hva? Jeg liker å være tynn. Så takk, AIDS, og takk, Milwaukee.
Dere er best. Tusen takk.
Ha en fin kveld. Takk.
Tekst: Jon Haaland