Downloaded from YTS.MX
Tísňová linka, prosím?
Official YIFY movies site: YTS.MX
S rodinou jsme vyrobili létající talíř.
Neměl doopravdy lítat.
Ale vzlétl.
Tohle je skutečně neobvyklá situace.
Jedná se o podomácku vyrobené UFO na hélium.
Co se to děje? Co je to za věc?
Nejdřív jsem si říkal:
„To si ze mě děláte šoufky.“
Dokáže vyletět až 3 500 metrů vysoko.
Je to tak bizarní, že je to k smíchu.
Dobře. A co se děje?
Ale najednou to byla vážná věc.
Myslím, že uvnitř je můj šestiletý syn. Je ve vzduchu!
Nastala někdy taková situace?
Ten mladý muž zažije pořádnou jízdu.
Ty vole.
Panebože.
Do produkce Sky9 nám jako první volali rodiče.
To jsou celí Heeneovi.
- Tři, dva, jedna. - Dva, jedna.
Jenom jsem chtěl zábavný projekt pro děti.
Mayumi! Tys to nepřivázala!
Ale co když můj blbý experiment zabije mého syna?
Bylo těžké přijmout realitu.
Co jsme to udělali?
Je to jako děsivá verze filmu Vzhůru do oblak.
Nedokázal jsem to pochopit. Bylo to totální sci-fi.
Média se v tom začala hrabat.
Kdo jsou Heeneovi?
Jsou nevyzpytatelní. Jsou divocí.
Právě nám potvrdili, že rodina se loni objevila v reality show.
Koukni se na sebe!
Ta rodina je šílená. Otce by měli zatknout.
Soustřeďte se na můj hlas.
Motto úřadu šerifa je „Jestli zalžeš, umřeš.“
Tady to ukončíme, ano?
Ať jdou do prdele. Je to milující a pevně semknutá rodina.
Je ve výšce 30 metrů.
Mysleli jsme, že až balón klesne,
celé to skončí.
Měl to být zábavný projekt.
Ale byl to jen začátek.
TOTÁLNÍ PROVAR: KLUK Z BALÓNU
V roce 2009 jsme žili v Coloradu, přestěhovali jsme se z Kalifornie.
Chtěli jsme se honit za tornády a provádět vědecké výzkumy.
Jsem velmi zapálený do všeho neznámého.
A je to!
- Jo! - Gratuluju!
Co ty na to?
Naše rodina je velmi jedinečná.
Jo! Koukej!
Falcon, šest let.
- Nůžky. - Ryo, osm let.
- Kleště. - A Bradfordovi je deset.
Zažíváme dobrodružství, stavíme věci.
Rádi se ženeme za vzrušením.
Jsme uprostřed hurikánu Gustav.
Ty jo! Sakryš!
S tátou jsme pořád koukali na YouTube na vědecké experimenty.
A je to!
Hodně nás zajímalo UFO.
Bydleli jsme naproti Heeneovým.
Richard byl od začátku hodně energický,
neustále přešlapoval a mluvil rychlostí blesku.
Ale byl strašně chytrý.
Dokázal postavit cokoli. Uměl sestavit elektrické věci.
Ptal jsem se ho, jestli nechodil na MIT.
Z okna v ložnici jsme viděli na jejich zahradu.
Tak jo, natáhneme to.
Jednou jsem se podíval z okna a viděl jsem, že na něčem pracuje.
Stejně jako minule.
Vypadalo to jako stříbrný disk.
- Dobrý? - Jo.
Tahejte!
Můj manžel Richard chtěl postavit létající talíř už od roku 1979.
Říkal jsem si, že by bylo super, kdybychom lítali jako Jetsonovi.
Bylo by to super.
Všichni by z garáže vytáhli létající talíře a letěli by do školy a do práce.
Pak by nebyly takové zácpy.
ŘÍJEN 2009
Začali jsme dělat na létajícím talíři,
který měl mít šest metrů na délku a skoro dva na výšku.
Když nám řekl, že zkusíme vyrobit létající talíř,
připadalo nám to fakt hustý.
Brade, ty si vezmi stanoviště A, vlastně B, a já si vezmu A.
- Honem. Běž. - Jdeme na to.
Trvalo nám dva týdny, než jsme ten létající talíř sestavili.
A je to.
- Hustý, co? - Jo.
Chtěli jsme stihnout zkušební let na naše výročí.
Talíř měl být přivázaný k zemi a vznášet se šest metrů nad zemí.
Videokamerou bychom ho pak sledovali, jakým směrem se bude pohybovat.
Jdeme na to.
Co myslíte?
Hustý!
Pod létajícím talířem byl takový prostor.
Podívejte se sem.
- Můžeme dovnitř? - To není dobrý nápad.
Nebyl navržený pro lidi.
Měl sloužit pro zavedení hélia.
Táta mi dal na starost natáčet skoro každý experiment,
ale zároveň jsem měl hlídat bráchy.
- Jsem uvnitř! - Je uvnitř.
Falcon byl dost divoký a ztřeštěný.
- Falcone, ven! - Fakt tam jsi! Honem, pojď ven.
Nechci říct, že byl průserář, ale často něco vyváděl.
Vylez!
Sahal na věci, na který neměl.
A moc rád se schovával ve spodní části toho létajícího talíře.
Potvůrko!
ZKUŠEBNÍ DEN ČTVRTEK – 15. ŘÍJNA
Tak jo, dáme to tam. A potřebuju, abys ty…
- Ty to přivážeš k zemi, jo? - Dobře.
Já jsem měla přivázat létající talíř k zemi,
aby byl zajištěný.
Přinesu ty lahve asi sem ven.
Připojili jsme hadici s héliem. Už se plní.
Koukejte. Funguje to. Už se nafukuje.
- Jo. Mami, není to to nejlepší? - Jo.
Cítím se zase jako dítě. Jo!
Tohle je okamžik, na který jsme čekali.
- Jdeme na to. Tři, dva, jedna. - Dva, jedna.
Odjistil jsem ho.
- Ty jo! - Panečku.
A jen jsem to sledoval. Najednou byl šest metrů nad zemí.
Mayumi, ty provazy!
- Nepřivázala jsi to! - Přivázala!
Ne.
Ne. Nebylo to šest metrů.
Provazy se utrhly a ulítlo to.
Pořád stoupal výš a výš.
Mayumi, proč jsi ho nepřivázala?
Byl jsem tak nasraný.
Stovky dolarů byly… pryč.
Rozhlížel jsem se kolem, ale neviděl jsem Falcona.
Tati!
Snažil jsem se mu říct, že Falcon je v tom létajícím talíři.
Je tam Falcon. Falcon byl v tý lodi!
Strašně jsem se bál.
Je to můj brácha. Ta věc odlítá a vy s tím nic nezmůžete.
- Tati, je tam Falcon. - Kde?
- Na tý lodi! - Byl tady.
Ne, je tam!
- Cože? - Je uvnitř. Viděl jsem ho tam lézt.
- Ne, není. - Je!
Teď byl tady.
Počkat. Kde je Falcon?
Běhal jsem po zahradě. Šel jsem ke garáži.
Falcone!
Rád se schovával.
- Falcone! - Ne!
Šel jsem do domu. Křičel jsem.
Možná šel do koupelny.
Běhal jsem po obýváku, pak jsem šel nahoru, volal jsem.
Falcone!
Ale čím víc jsme prohledali každé místo, na kterém by se mohl schovávat,
věděli jsme, že je tam.
Co jsme to udělali?
ČAS VE VZDUCHU
Slyšel jsem z jejich zahrady křik a chaos.
Přiběhl za mnou můj syn Brennan
a řekl mi, že Falcon prý vlezl do balónu a ten je teď ve vzduchu.
Srdce se mi rozbušilo jako o závod.
Začal jsem z toho šílet.
Nemohl jsem tomu uvěřit.
ČAS VE VZDUCHU
Říkal jsem si jenom: „Panebože.
Vítr ho zanese přímo k letišti.
Míří rovnou do středu letecké dopravy.“
ČAS VE VZDUCHU
Musel jsem zavolat FAA.
Zavolal jsem jim, že můj syn je v experimentálním létajícím talíři.
Řekli mi, že pokud jde o naléhavou situaci,
musím zavolat na tísňovou linku.
Tak jsem tam zavolal.
- Je ve vzduchu? - Jo.
Kdy jste ho viděl naposledy?
Asi před 15 až 20 minutami.
Jak ho dostaneme dolů?
Je tam někdo s vámi?
Operátorka mě požádala, abych si vzala telefon,
aby si mohla ověřit to, co jí říkal.
Pořád se mě ptala na tu samou otázku.
Byl to experimentální letoun?
Je to létající talíř.
Slyšela jste ho.
Proč vám to mám vysvětlovat? Někoho na to nasaďte!
Musíme ho dostat zpátky.
Proč to nechápete?
ČAS VE VZDUCHU
Seděl jsem v hlídkovém vozu,
už jsem měl končit a jít lovit losy,
ale pak jsem slyšel hlášení z rádia
o pohřešovaném šestiletém chlapci,
který prý vyletěl do vzduchu v létajícím talíři.
Říkal jsem si: „Co se to tady k čertu děje?“
Okamžitě jsem se rozjel k Heeneovým.
Richard a Mayumi byli hodně rozrušení.
Důkladně jsme prohledali jejich dům.
A neudělali jsme to jen dvakrát, ale třikrát.
A jiní lidé hledali na dalších místech, kde by se mohlo dítě vyskytovat.
Začal jsem mít ale děsivou předtuchu,
že by to mohlo dopadnout fakt špatně.
K ekonomické situaci se dostaneme,
ale nejdřív tu máme informace o velmi nezvyklé situaci.
Jedná se o dítě
a podomácku vyrobený letoun vypadající jako UFO
poháněný héliem.
ČAS VE VZDUCHU
V panice nám volal i chlapcův otec,
jestli bychom tam neposlali vrtulník.
Šéfredaktor mi řekl, že musíme najít létající talíř,
ve kterém je šestiletý kluk.
Byl jsem naprosto v šoku a okamžitě jsem se rozběhl k letišti.
Hned jsme vzlétli a zamířili na jihovýchod,
abychom našli toho chudáka v létajícím talíři.
Byli jsme uprostřed ničeho a hledali tečku na obloze.
- Tam. Minuli jsme to. - Chvíli jsme to viděli.
- Vracíme se k tomu. - Nahoru a doprava. Jo.
- Už jsi to minul. - Tamhle je.
Konečně. Promiňte, byla to jehla v kupce sena,
ale už jsme ho našli.
Když budete trpěliví, přiblížím to. Možná uvidíme i chlapce.
Když jsem to uviděl,
byl ve výšce 3 000 metrů, ale letěl.
Letěl tak rychle, jak ho vítr unášel.
Bál jsem se, už to bylo reálné
a my to mohli jen natáčet.
Jako když sledujete bouračku v NASCARu a nic s tím nezmůžete.
Sledoval jsem televizi
a MSNBC přerušilo proslov Baracka Obamy.
Všichni tři prosím na chvíli vydržte,
protože právě jsme dostali informace o skutečně neuvěřitelné situaci.
Nechápal jsem, co se to děje.
Vypadalo to jako Jiffy Pop popcorn
vznášející se na obloze.
Když jsem to viděl, tak jako novináře
mě hned napadlo, že to by se nedalo ani vymyslet.
Vinny, náš ředitel, tvrdí,
že viděl, jak ven trčí malá ruka.
Jako byste na vlastní oči viděli srážku vlaků.
Je to děsivé.
Pak o tom začali mluvit všichni.
Je to jako děsivá verze filmu Vzhůru do oblak.
Dveře prý byly otevřené, a když to vzlétlo, tak chlapec…
Přepínal jsem kanály a z neuvěřitelného místního příběhu
se to dostalo do ABC, NBC, CBS, CNN, Fox News.
V televizi se živě odehrává neuvěřitelné drama.
Všichni o tom mluvili.
Tyto záběry máme z KUSA. Dostáváme je za pochodu.
Je to živě.
Je tam jen prostor s héliem, který vdechuje.
Může se udusit.
Byl to poprask.
JE TO SKUTEČNÝ? CHUDÁK, TO JE ŠÍLENÝ.
NEMŮŽOU TO PROVAZEM PŘITÁHNOUT? NĚKDO DOSTANE ZARACHA.
Zapojila se i Národní garda Colorada.
Připomíná mi to Apollo 13.
Bál jsem se, že z toho vypadne,
že v celostátní televizi uvidíme, jak umírá malé dítě.
ČAS VE VZDUCHU
Policie uvedla, že Richard Heene je momentálně v domě.
Úřad šerifa okresu Larimer je také po ruce.
Všude byly dodávky různých médií.
Ve čtvrti se to hemžilo novináři.
Chodili za námi a klepali nám na dveře.
Chtěli vyjádření, my nemluvili.
Neměli jsme kabelovku.
Takže jsem netušil, co se děje.
Policie mi řekla, ať zůstanu doma.
Ale nemohl jsem tam jen postávat a nic nedělat.
Potřeboval jsem vědět, co se děje.
Hlavou mi běželo milion myšlenek,
cítil jsem se bezmocně.
Nevěděl jsem, co s tím budeme dělat. Nevěděl jsem, jestli přežije.
V tu chvíli nám zavolala sousedka,
že vyfotila něco, co z toho létajícího talíře padalo.
Nebyli si jistí, ale mohl to být Falcon.
Nebyla to moc kvalitní fotka,
mohl to být pták,
ale museli jsme předpokládat, že by to mohl být i chlapec.
Jak se s tím vyrovnáte?
Co když můj blbý experiment zabil mého syna?
ČAS VE VZDUCHU
Je vidět, že hélium už mizí rychleji.
Bude i rychleji klesat
a nevím, jak dlouho ještě zůstane ve vzduchu.
Jel jsem autem a Jimmy, pilot ze Sky9, mi řekl,
že bych měl být každou chvíli pod balónem.
Když jsem ho uviděl, rozbušilo se mi srdce, vyfukoval se.
Viděl jsem, že se vyfukuje a klesá.
Jak vidíte, hélium rychle vyprchává.
Ale netušil jsem, jak dlouho zůstane ve vzduchu a kam dopadne.
V té době jsem měl osmiletého syna.
Představoval jsem si, jaké to musí být pro toho otce.
Zjevně ztrácí obrovské množství plynu. Ano.
V tuto chvíli už je maximálně 60 metrů nad zemí.
Klesá. Je ve výšce 30 metrů. Už to skončí.
Vyskočil jsem, popadl jsem kameru a rozběhl se.
- Zpátky na zem. - Klesá. Teď to přijde.
- Velmi pomalu. - Podívejte.
Panebože.
Když balón přistál,
byl jsem jako jediný na zemi, který to vysílal živě.
Je konec a je to dobrý konec.
Potřebujeme už jen vědět, jak je na tom malý Falcon.
To je vše.
Hned začali létající talíř propichovat a prohledávat ho.
Otočili to a hledali nějaké dveře.
A já jsem popisoval, co se děje.
Najděte dveře.
Briane, co na zemi u balónu vidíš?
Mám nové informace,
nejsem si jistý, jak to říct,
ale myslím, že uvnitř nikoho nenašli.
Panebože.
Já ne…
Na místě je zjevně fotoreportér KUSA
a tvrdí, že v létajícím talíři nikoho nenašli.
Bylo strašné světu říct, že v tom balónu žádný kluk není.
Čekala jsem, že uslyším: „Přistál. Našli jsme ho. Je v bezpečí.“
Tak kde je? Vypadl?
Nemohl přežít.
Vezmi si Lewise a začněte na 36.
Zahájili jsme pátrání na zemi
a doufali jsme, že se nám Falcona podaří najít
někde na dráze letu.
Museli prohledat celých 88 kilometrů.
Už jsme se připravovali na velký pohřeb.
15:59
16:00
Stál jsem v kuchyni.
A najednou jsem uslyšel nějaký rozruch a křik.
Nevěděl jsem, co se děje.
Nevěděl jsem, jestli zjistili něco, co já ne, nebo co.
Nejdřív jsem tomu nemohla uvěřit.
Pak jsem se podívala znovu.
Otočil jsem se.
Panebože.
Falcone!
Jsi doma!
Pořád v hlavě vidím, jak tam ten malý šestiletý Falcon stojí.
Richard se k němu rozběhl a objal ho.
A pak už jsme ho nenechávali o samotě.
Nemohla jsem tomu uvěřit. Bylo to to nejlepší překvapení.
Ta reakce mě hodně překvapila.
Jen jsem šel za mámou, že mám hlad.
A oni začali úplně vyšilovat.
Zeptal se nás, proč brečíme, nebo tak něco.
Řekl jsem mu, že jsme se o něj báli, a zeptal se ho, kde byl.
Když nám to Falcon řekl, nemohl jsem tomu uvěřit.
Snažil jsem se vklouznout do toho létajícího talíře,
protože to byl prostě létající talíř.
Je to hustý.
Byl tam prostor, do kterého jsem se krásně vešel.
Chtěl jsem tam žít.
Falcone, vylez! Pojď sem!
Co to tam děláš? Okamžitě odtamtud zmiz!
Párkrát na mě zařval a já dostal strach.
Tak jsem si řekl, že půjdu pryč.
Vím, že jsem pak chtěl jít dovnitř a odpočinout si.
Prošel jsem domem
a vydal se do mojí nové skrýše, která byla na půdě nad garáží.
Chvíli jsem tam byl, ale nudil jsem se, tak jsem usnul.
A až když jsem se později vzbudil,
uslyšel jsem divné zvuky, plno lidí a auta.
Nakonec jsem podlehl hladu a… nudě.
Sešel jsem dolů a zjistil jsem, že je tam fakt hodně lidí. Bylo to šílený.
Skoro jsem mezi všema těma nohama nemohl projít.
Někdo se mě zeptal, kdo jsem.
Přinášíme vám nejnovější zprávy.
Chlapec se právě našel a je naživu.
Šestiletý kluk nikdy v balónu nebyl.
Byl v domě!
KLUK SE SCHOVÁVAL V GARÁŽI…
FALCON PŘISTÁL! JSEM ZMATENEJ.
Byl v domě?
Policie celý dům prohledala,
ale nenašla šestiletého kluka?
Vím, že v každém případě pohřešovaného dítěte je nejdůležitější
prohledat právě jeho dům.
A myslel jsem, že jsme ho prohledali.
Myslel jsem, že jsme byli důkladní,
ale očividně nebyli.
17:04
17:05
Producenti samozřejmě hned volali,
ať jedeme do toho domu.
Takže sousedství zaplavila auta
a všichni novináři se seběhli k Heeneovým, aby získali rozhovor.
Ale Heeneovi nemluvili.
Náš tiskový mluvčí mi řekl,
že takovou věc nezvládne,
jestli bych to nepřevzal.
JIM ALDERDEN ŠERIF OKRESU LARIMER
Někdy se i muž na vyšší pozici musí pochlapit a ujmout se zodpovědnosti.
Stále se neví, jestli někdy uvnitř balónu vůbec byl,
ale jeho bratři, kteří jsou venku…
Sešel jsem se s Richardem, Mayumi a dětmi
a Richard se rozhodl, že chce jít ven a promluvit k médiím.
Nechtěl jsem mluvit s tiskem, ale bylo mi řečeno,
že jim musím něco dát, jinak mě budou pronásledovat dva týdny.
Říkal jsem si: „Panebože!“
Chtěl jsem, aby šli se mnou.
Tohle je Richard, otec.
Trochu se všech těch kamer bojí, tak na něj buďte hodní.
Musel jsem překonat všechno to, co se právě stalo,
a snažil jsem se působit klidně.
Moc bych chtěl všem poděkovat,
místní policii okresu Larimer.
Ale chtěl jsem jen utéct zpátky do domu.
Chci poděkovat za zpravodajské vrtulníky, které pomáhaly při pátrání.
Bylo to divné, protože byli vyčerpaní, ale taky působili dost mimo.
Máte nějaké otázky?
Potřebovali jsme čas.
Po tom, co se stalo, jsem si chtěl užít čas se svým synem.
Ale lidi na mě pořád tlačili.
Ať jdu na ten rozhovor, ať udělám tohle a tamto.
Tak jsem kývl na nabídku jednoho producenta.
Fajn, půjdu do show Larry Kinga.
18:54
Mělo to být večer.
Přišli k nám kameramani, zvukaři, režiséři, producenti.
Říkal jsem mu, že když půjde k Larrymu, tak to uvidí lidi z celého světa.
A on, že je to v pohodě, že to zvládnou.
Byl jsem nervózní. Moje děti byly zmatené.
Ale cítil jsem tlak, že do toho musím jít.
A nejen to, bylo to živé vysílání!
LARRY KING ŽIVĚ
Vítejte, diváci v USA a po celém světě.
Dneska Larryho zastoupím já, Wolf.
Rovnou se spojíme s Fort Collins v Coloradu.
Nevím, jestli mě Falcon slyší, ale…
Slyšel jsem, že v té garáži usnul.
Slyšel, jak jste na něho volal?
Ptá se tě, Falcone, jestli jsi nás slyšel, jak tě voláme.
- Jo. - Slyšel?
Jo?
Tak proč jsi nevylezl?
Říkali jste…
že…
to děláme kvůli té show.
No tak.
Ne.
Počkat, co to řekl?
Moje sluchátko bylo hlasité.
Syčelo mi v něm a nevím, co říkal.
Tak jsem nad tím mávl rukou, ať už řekl cokoli.
Když to řekl, nechápali jsme to. Byli jsme překvapení.
Šokovalo mě, když řekl, že jsme to chtěli udělat kvůli show.
Nevěděl jsem, o čem to mluví.
Podívala jsem se na Deana a hned mi bylo jasné,
že díky té malé poznámce to pak nabere úplně jiné obrátky.
Bylo asi těžké to slyšet, ale slyšel jste ho,
řekl jste: „No tak.“
Jo, slyšel jsem ho, ale nejasně.
Nechápal jsem, o čem to mluví.
Co tím myslel, že jste to udělali pro show?
Netuším. Asi mluvil o médiích.
Ptají se na spoustu otázek.
Bylo mu teprve šest.
A cokoli, co řekl, si lidi vyložili tak, jak chtěli.
A po tom to všechno vybuchlo.
„Udělali to pro show.“ Všichni přemýšlejí, co tím myslel.
JE TO PODVOD, TEN KLUK SE PROŘEKL!
KLUK Z BALÓNU JE HOAX? SAKRA
Vyhozený prachy za kluka, kterej prostě zlobil. To je…
Je to šílený, že jsem řekl jen jednu větu
a ovlivnilo to celou zemi.
Od nepříjemností ve vzduchu k nepříjemnostem na kameře,
vyvstává jediná otázka: „Byl to jen promyšlený podvod?“
Ta rodina bude mít malér.
HOĎTE TOHO FOTRA DO BALÓNU A VYPUSŤTE HO DO VZDUCHU
Byla to ta největší noční můra. Říkal jsem si jen: „Panebože!“
PÁTEK, NÁSLEDUJÍCÍ RÁNO
Ráno jsme se Falcona zeptali, o čem to mluvil.
Falcon řekl, že než jsme s rozhovorem začali,
bylo v garáži plno kameramanů a ptali se ho,
jak se dostal na půdu, jestli jim to může ukázat.
Takhle ses dostal nahoru, Falcone?
Pořád si pamatuju tvář toho novináře.
Pamatuju si jeho tvář
a pamatuju si, jak se mě zeptal:
„Ukážeš mi pro show, jak ses tam dostal?“
A já mu řekl, že jasně.
Hned mě napadlo,
že bych měl jít do jiného pořadu,
abych dokázal, že to nebylo kvůli publicitě.
Richard, Mayumi, Falcon a bratři Bradford a Ryo.
Skeptici dnes zahltili fóra zprávami.
Říkals, že jste to udělali pro show.
Před našim domem bylo spoustu kamer,
dělali s námi rozhovory.
Falcone, jsi v pořádku?
Mysleli si, že jim to pomůže.
Asi budu zvracet, mami.
Ale pak bylo Falconovi v televizi špatně.
Nechtěl to dělat.
A už se to skoro zvrhlo v nějaké cirkusové představení.
- Chceš jít do koupelny? - Jo.
Člověk by si myslel, že tam dají reklamu,
než se dá dohromady.
Ale ne! Ne, oni pořád natáčeli.
Je v pořádku? Půjde s ním někdo?
Mayumi, nechcete jít s ním? Můžete.
- Můžu? - Jistě.
- Dobře. - Chápeme.
Děkuju.
Falcon byl ve stresu a jeho tělo to nezvládlo, zvracel
a jim pořád pokládali otázky.
A já měla pocit, že se jich musím zastat.
Jsou to vynálezci.
Stojí o takovou pozornost, ne kvůli ztraceným dětem.
Nebyl to žádný vtip.
Tak jsem byla ochotná jim věřit.
Místní i celostátní noviny začaly mluvil o tom, kdo Heeneovi jsou.
Richard Heene tvrdí, že je lovcem bouří a vynálezcem.
Jeho děti prý mluví dost sprostě.
Je tu hodně varovných signálů.
Richard Heene prý vychovává svou rodinu beze strachu z dobrodružství.
NEJSOU VÁM POVĚDOMÍ?
A pak vyšlo najevo, že byli i ve Výměně manželek.
VÝMĚNA MANŽELEK
Nepřihlásila ses snad, že si vyměníš život s jinou ženou?
Ne snad? Ne, mluvím já. Na něco jsem se tě ptal!
Chce dolů.
ÚČASTNICE VÝMĚNY
Chceš dolů, nebo si sednout?
Byla jsem ve Výměně manželek s Richardem a Mayumi Heeneovými.
Připravená!
Bude to nové dobrodružství, jo!
Když jsem v televizi uviděla ten létající talíř,
nevěděla jsem, proč tvrdí, že je v něm jejich syn,
ale věděla jsem, že tam není.
A jak jste to věděla?
Jsem jasnovidka.
Prostě seš líná a nechceš nic dělat.
Stojíš za hovno!
Když jsem viděla ten balón, proběhlo mi hlavou,
že to Richard udělal schválně.
To byla moje první reakce.
Říkám, že bez masa.
Snažil se upoutat pozornost.
Koukej na sebe!
Říkala jsem ti, že žádné maso. Uklidíš si to…
Ale když jsem během Výměny pana Heenea poznala,
zjistila jsem, že je to velmi starostlivý otec.
A nedokázala jsem si představit,
že by záměrně řekl, že je jeho syn v tom balónu.
Chci za mámou!
Kluci!
Když se zjistilo, že už jednou v televizi byli,
lidé uvěřili, že emoce, které během toho incidentu vyjadřovali,
byly jen hrané a ne opravdové.
- A znáte Výměnu manželek? - Ne.
Jak asi vidíte z mého oblečení, mám rád spíš western.
Hodnoty, které byly v prvních amerických pořadech,
to jsou hodnoty, které mám rád, pravda, upřímnost, americký styl.
Lidi nás obviňovali, že chceme jen slávu,
protože jsme byli ve Výměně manželek, což vůbec není pravda.
Nikdy bych do Výměny manželek nešel.
Připadalo mi to strašné, ale nabídli nám za to peníze.
A ty jsme potřebovali.
V pátek se na nás všichni slétli
a jenom nás kritizovali.
Potřebovali jsme nějak všem dokázat,
že jsme nic nehráli a byla to nehoda
a že to bylo nebezpečné.
A proto jsme zveřejnili ta videa.
Právě jsme ve Fox obdrželi úplně nové video.
Prý je to domácí video,
na kterém je zachycena chvíle, kdy nechvalně známý balón vzlétl.
Byl to skutečný projekt. Nevymysleli jsme si to.
Mayumi, ty provazy! Nepřivázala…
Když jsem to viděl, tak mi Richardovy emoce
připadaly přehnané, jako by to na kameru přehrával.
Následoval chaos, kdy Richard Heene ani neslyšel svého staršího syna,
který mu opakoval, že Falcon je v lodi.
- Tati, je tam Falcon! - Kde?
V lodi!
Cože?
Působilo to jako reality show.
Tohle video spíš jen přilije olej do ohně, že jde skutečně o podvod.
Policie trvá na tom, že není.
Prý nepodají…
Lidi psali, že to hrajeme.
Říkám si: „To už si snad děláte prdel. To není možný!“
Podívejte se na to. Nikdo to nerežíroval.
Nepřivázala jsi ty provazy. Ježíši Kriste!
TO JE UBOHÝ!
Křičel jsem, protože jsem byl vzteky bez sebe.
Bylo to naprosto skutečné.
Myslel jsem, že když jim to video dám, tak se tím všechno vyřeší, ale ne.
Pojď sem.
Vidíte to? Venku jsou světla, hodně světel.
Jak máme spát? Podívejte se.
Řekl jsem, že už žádné rozhovory.
Už jsme všechno řekli. Konec. Ale pořád tam jsou.
SOBOTA, DVA DNY PO VZLETU
Pane Heene, pojďte ven.
Přišla sobota
a kolem poledne mi volal Heffernan,
jestli můžu přijít na policejní stanici a vyzvednout si svůj talíř.
Tak jsem tam šel. Těšil jsem se, že mi vrátí můj létající talíř.
A pak mi řekl, že než mi ho dá,
chce se zeptat ještě na pár otázek.
A zeptal se mě, jestli bych šel na detektor lži.
Neměl jsem v úmyslu mu v tu chvíli ten balón vrátit.
Jen jsem toho využil,
aby spolupracoval a přišel na stanici.
Chtěl jsem, aby si myslel, že mu věřím, že mu všichni věříme,
že jsme na stejné straně.
Co jste si ale myslel?
Doufal jsem, že ho dostaneme na detektor lži
a získáme odpovědi.
Představte si, že odsud dnes vyjdete
a dáte to všem těm kamerám sežrat,
řeknete jim, že jste šel na detektor a prošel jste.
Řekl jsem si, že na detektor půjdu.
Že projdu, dostanu svůj talíř a půjdu domů.
Když jste volal na tísňovou linku, věděl jste, že Falcon v balónu není?
Ne.
Musím si trochu prokrvit nohy.
Bylo jasné, že pan Heene používá jistá protiopatření.
Často ztuhl, neodpovídal přímo,
musel o tom přemýšlet, procvičovat si mozek,
dokonce téměř komicky předstíral, že usnul.
To jsou publikované techniky,
jak se dá detektor lži obelstít.
Můžu se postavit? Musím…
Bože, to je…
Co se děje?
Jen jsem usínal.
Dobře.
Byl jsem vyčerpaný.
Už jsem tou dobou nespal snad 54 hodin.
Zhluboka dýchejte.
- Dobře. - Jo?
A od 15 jsem diabetik.
Píchl jsem se do prstu, otestoval se
a hladina cukru v krvi mi prudce stoupla.
Musíte se soustředit, Richarde.
A ten chlap se pak rozčílil.
Vážně se soustřeďte, abyste udržel oči otevřené.
Nechápal jsem proč.
Odpovídal jsem na všechno pravdivě. Na všechno, co se mě zeptal.
Výsledek byl neprůkazný.
Nedokázali jsme to vyhodnotit kvůli jeho protiopatřením.
Tak jsme se přesunuli k Mayumi.
Přivezli jsme ji na stanici,
abychom posadili na detektor lži ji.
Mluvíme i s Richardem, abychom získali obě verze, dobře?
Po detektoru lži mi Bob Heffernan řekl,
že jsem testem neprošla.
A já jsem se ho zeptala: „Vážně?“
Kéž by…
Kéž by jeden z nás mohl zůstat s dětmi,
ale to možná nepůjde.
Byla uplakaná a nakonec mi řekla,
že to skutečně byl podvod.
Vlastně se k tomu všemu přiznala.
Postavili jste ten létající talíř za účelem hoaxu?
Proto jste ho postavili?
Ten experiment jsme neprováděli jen kvůli tomu.
Moje angličtina byla předtím horší.
Pořádně jsem nechápala, co to „hoax“ znamená.
Takže to byl… hoax, dobře.
V Japonsku studovala angličtinu
a ve Spojených státech chodila ještě tři roky na výšku.
Jazyková bariéra tam nebyla.
Konečně jste přiznala, že jste lhali
a že to byl jen podvod,
abyste se zviditelnili na trhu.
Taky jsem zjistil, že Heeneovi se snažili
získat vlastní televizní pořad.
Pomohlo by jim dostat se do zpráv
a zviditelnit svoje jméno.
To je podle mě motivovalo k takovému hoaxu.
To nedává smysl.
Proč bych vůbec zvažoval, že udělám něco, co se otočí proti mně
nebo mě kvůli tomu zavřou?
Díky tomu získám televizní pořad?
Řekli jste o tom chlapcům?
Ano.
Jak jste je přiměli spolupracovat?
Prostě jste jim řekli, aby dělali, že jejich bratr je uvnitř?
Ano.
Tak nějak.
Po rozhovoru jsme měli dost, abychom zahájili trestní stíhání.
- Právě se vracejí domů. - Dobře.
Včera v noci zabavila policie z jejich domu důkazy
a ze čtyř obvinění,
která chce v následujících dnech vznést,
jsou dva zločiny 4. třídy,
za které hrozí až šest let vězení a pokuta 500 000 dolarů.
NEDĚLE, TŘI DNY PO VZLETU
Ve čtvrtek se stala ta katastrofa
a v neděli už jsme najednou byli zločinci.
Přišla ke mně žena, dala mi číslo na advokáta a řekla mi,
že je to David Lane, ať mu zavolám.
Byla neděle po tom incidentu, přijeli z Fort Collinsu.
ADVOKÁT
Bylo jasné, že Richard a Mayumi svoje děti milují
celým svým srdcem i duší.
Mayumi nemluvila moc dobře anglicky,
takže jsme jí museli vysvětlit, co to znamená „hoax“ a „podvod“.
- Myslela jste, že je na půdě? - Ne.
Pak jsem viděl video z jejího takzvaného přiznání.
Nebylo to přiznání.
Kde byl Falcon? Byl na půdě?
Nevěděla jsem to.
Když mluvíte s někým a je tam určitá jazyková bariéra,
tak takové sugestivní otázky vám zaručí,
že od podezřelého získáte falešné přiznání.
Věděla jste, že je někde v domě,
ale nevěděla jste, že na půdě?
Ne.
Řekl jsem Davidu Laneovi, že se k těm obviněním nepřiznám.
A on mi řekl, že než něco udělám,
tak se mám podívat na případ Tima Masterse.
Tim Masters je nevinný!
Zastupoval jsem Tima Masterse když ho v okrese Larimer soudili
za vraždu, kterou nespáchal.
Masters byl obviněn ze zabití ženy, jejíž tělo bylo nalezeno u jeho domu.
Jeho právníci tvrdí, že žalobci před obhajobou zatajili důkazy,
což státní zástupce popírá.
Říkal jsem si, že jsou zkorumpovaní.
Deset let byl falešně uvězněn.
Tohle jsem fakt zažít nechtěl.
Říkal jsem si, že je možné, že se je prostě jen snaží dostat.
Pracoval jsem pro bono s tím, že to vyřešíme později.
Pomůžu jim a uvidím, co se dá dělat.
David Lane je známý tím, že je proti policii.
Věřte mi, že úřad šerifa v Larimeru není zkorumpovaný,
policie ve Fort Collins taky ne
a ani soudní systém v Larimeru.
Chtěli prostě docílit odsouzení.
A když kolem toho bylo takové mediální šílenství,
mohlo to pro Richardovu rodinu dopadnout nespravedlivě.
Dokud neuvidím, jaké mají důkazy, zůstáváme v nevědomosti,
pokud jde o to, co tvrdí, že mají.
Nemám o Davidovi valné mínění. Je to mediální děvka.
Podle mě neměli nic.
A pak nám prokurátor navrhl takzvanou dohodu.
Chtěli, aby se Richard přiznal ke zločinu
a odseděl si ve vězení 30 dní.
A že pokud to udělá, tak Mayumi se může doznat jen k přestupku,
takže ji nedeportují zpátky do Japonska.
Říkal jsem si, že jsou to fakt sráči.
Vyhrožovali, že kvůli tomu matku těch dětí deportují?
Co je to za lidi?
Kdybych u soudu bojovala a prohráli bychom,
mohli by mě donutit opustit zemi.
Což by znamenalo, že bych nemohla vidět své děti,
nemohla bych vidět Richarda.
Nic takového ode mě nikdy neslyšeli.
A jak znám okresního prokurátora,
tak si nedokážu představit, že by na ně takto tlačili,
aby dohodu přijali.
Takže jsme čelili obviněním ze zločinů a přestupků,
které mohly vést k Mayumině deportaci.
Mohli nám odebrat děti.
Já bych šel do vězení.
Co jsme měli sakra dělat?
JEDEN MĚSÍC PO VZLETU
Když jsme šli k soudu, řekl jsem Davidovi,
že se k vině přiznat nechci a jestli s tím nemůžu bojovat.
A on na to, že můžu a že nejspíš zvládnu i vyhrát.
Ale že musím myslet na svou ženu.
Ale já jsem se prostě nemohl přiznat k vině.
Dobré ráno.
Vaše stanovisko?
Vinen.
Pane Lane, četl jsem…
Ale pak jsem si řekl, že chci, aby už to skončilo.
Že už to musíme překonat, abychom mohli žít dál.
Heeneovi, pár za nechvalně známým podvodem s klukem z balónu,
už znají svůj osud.
Richard Heene stráví 30 dní ve vězení. Jeho žena dostala 20 dní.
Každý den se do vězení přihlásí,
ale pak bude vykonávat veřejně prospěšné práce.
Richard se obětoval pro rodinu.
Jsem emocionální, pardon. Mám z toho slzy v očích.
Proč?
Je to nespravedlivé.
ÚŘAD ŠERIFA OKRES LARIMER
Motto úřadu šerifa je „Jestli zalžeš, umřeš.“
Žádné druhé šance.
Když šel táta do vězení, tak mi to došlo.
Byla to tak trochu moje vina, dost jsem to přeháněl.
Opakoval jsem mu, že Falcon je uvnitř, protože jsem si to myslel,
ale nebyl tam.
Cítil jsem se špatně kvůli tomu, co jsem udělal,
ale když se teď ohlédnu, tak si říkám, že mi bylo teprve šest,
a dospělí vzali všechno, co jsem řekl, a poskládali si z toho něco,
co bylo ve skutečnosti úplně jinak,
a strašně to nafoukli.
Je to šílený.
O 90 DNÍ POZDĚJI
Odseděl jsem si svůj trest. Hotovo. Byl jsem venku.
Zavolal jsem probačnímu, že se chci přestěhovat.
Bylo to na mě moc. Moc pozornosti.
Otravovali nás sousedi, tisk.
Chtěl jsem, aby všichni zmizeli.
Tak jsme odjeli.
Musel jsem odejít ze školy, přišel jsem o svoje kamarády.
To mě fakt štve.
Jak se to mohlo tak vyostřit?
Naposledy jsme Heeneovy viděli chvíli před tím, než odjeli.
Klepala jsem na dveře, ale neotevřeli. Zkoušeli jsme chlapce,
ale řekli, že s námi nesmí mluvit.
V tu chvíli mi to ublížilo. A uvěřila jsem, že to vážně byl podvod.
Je to šílené si představit, že byl schovaný tam.
A pak usnul.
Richard nám zahrál na city.
Zahrál na city celé zemi a světu.
To bylo nefér.
To se nedělá.
Richard nás všechny oklamal.
Každý podle mě něčemu věří
a každý dokáže říct, že někdo je takový a makový.
Ale lidi jako Richard nejsou obyčejní lidi.
Jsou složití.
Takže i když si myslíte, že ho znáte, tak ho stejně neznáte.
Po tom incidentu jsme se přestěhovali na Floridu a začali nový život.
Našli jsme tohle místo, je to jako pevnost.
Je to místo, kde se můžete schovat a zapomenout na to, co se stalo.
Hodný kluk! Jo!
V ROCE 2020 GUVERNÉR COLORADA UDĚLIL RICHARDOVI A MAYUMI MILOST
S TÍM, ŽE „JE ČAS, ABYCHOM ŠLI VŠICHNI DÁL.“
Udělení milosti je prohlášení, že jsem vlastně dobrý člověk.
Všechno, co o mně řekli, byla lež.
Tak to vnímám já.
Musíme říznout sem.
Překvapilo mě, že ho guvernér omilostnil, aniž by oslovil policejní složky
nebo někoho zúčastněného.
Naštvalo mě to,
že to udělal, aniž by se Richard musel přiznat ke své vině.
Voda by měla téct po celé délce…
Po udělení milosti jsem se oficiálně stala americkým občanem.
Teď už se nemusím bát,
že mě někdy oddělí od mých dětí nebo manžela.
Chci vidět, jak to vypadá. Fakt.
Konec létajícího talíře je celkem smutný, protože jsem ho miloval.
Ale nijak mě to nebrzdí.
Tak jo.
Líbí se mi to.
Dělám na něčem novém.
Bude to fakt velký.
Fakt?
Jo.
Překlad titulků: Beata Krenželoková