Downloaded from YTS.MX
‫911, מה מקרה החירום?‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫אני והמשפחה עשינו צלחת מעופפת ניסיונית.‬
‫היא לא הייתה אמורה לעוף.‬
‫והיא המריאה.‬
‫מצב מאוד יוצא דופן מתרחש כרגע.‬
‫מדובר בעב"ם תוצרת בית שמונע על ידי הליום.‬
‫מה קורה פה, לעזאזל? מה זה הדבר הזה?‬
‫תגובתי המיידית הייתה: "אתם עובדים עליי."‬
‫יש לה יכולת המראה לגובה של 10,000 רגל.‬
‫זה כל כך מוזר, שאתה רוצה לצחוק…‬
‫טוב, אז מה הבעיה?‬
‫אבל פתאום העניין נעשה רציני.‬
‫אני חושב שהילד בן השש שלי נכנס פנימה.‬
‫הוא באוויר!‬
‫האם היה אי פעם מצב דומה?‬
‫אני חושב שמחכה לצעיר הזה נסיעה מטורפת.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אלוהים.‬
‫השיחה הראשונה שקיבלנו בסקיי-9‬ ‫הגיעה מבית המשפחה.‬
‫נשמע מתאים למשפחת היני.‬
‫שלוש, שתיים, אחת.‬ ‫-שתיים, אחת.‬
‫בסך הכול רציתי ליצור פרויקט נפלא לילדים.‬
‫מיומי! לא קשרת את החבל!‬
‫אבל מה אם הבן שלי ימות‬ ‫בגלל הניסוי המטופש שלי?‬
‫היה ממש קשה לקבל את המציאות.‬
‫מה עשינו?‬
‫זו כמו גרסת זוועה לסרט "למעלה".‬
‫לא הצלחתי לעכל את זה.‬ ‫זה היה ממש כמו מדע בדיוני.‬
‫התקשורת התחילה לנבור בזה.‬
‫מי היא משפחת היני?‬
‫הם בלתי נשלטים. הם פרועים.‬
‫קיבלנו הרגע אישור שהמשפחה‬
‫הופיעה בתוכנית ריאליטי בשנה שעברה.‬
‫תראו אותך!‬
‫המשפחה הזאת משוגעת. האבא צריך לשבת בכלא.‬
‫תתמקד טוב טוב בקול שלי.‬
‫המוטו של משרד השריף הוא: "מי שמשקר מתפגר."‬
‫אנחנו שמים לזה סוף, בסדר?‬
‫שילכו להזדיין. זו משפחה מלוכדת ואוהבת.‬
‫הוא בגובה 100 רגל.‬
‫כולנו חשבנו שברגע שהבלון ירד אל הקרקע,‬ ‫כל הסיפור יסתיים.‬
‫זה היה אמור להיות פרויקט כיפי.‬
‫אבל זו הייתה רק ההתחלה.‬
‫- קטסטרופה מוחלטת -‬
‫- הילד המעופף -‬
‫בשנת 2009 התגוררנו בקולורדו,‬ ‫ועברנו לשם מקליפורניה.‬
‫רצינו לרדוף אחרי סופות טורנדו‬ ‫ולעשות פרויקטי מחקר מדעיים.‬
‫- ריצ'רד היני‬ ‫מדען חובב -‬
‫יש לי תשוקה עמוקה ללא-ידוע.‬
‫זה פועל!‬
‫יש!‬ ‫-מזל טוב.‬
‫איך אתה מרגיש בקשר לזה?‬
‫משפחת היני שלנו היא משפחה מיוחדת מאוד.‬
‫יש! תראו!‬
‫פלקון בן 6.‬
‫אלה מספריים.‬ ‫-ריו בן שמונה.‬
‫מקלפים.‬ ‫-וברדפורד בן עשר.‬
‫יש לנו הרפתקאות ביחד, אנחנו בונים ביחד.‬
‫אנחנו אוהבים לרדוף אחרי ריגושים.‬
‫- ברדפורד היני -‬
‫אנחנו באמצע הוריקן גוסטב.‬
‫אלוהים! לעזאזל!‬
‫אבא שלי תמיד עודד אותנו‬ ‫לחפש ניסויים מדעיים ביוטיוב.‬
‫זהו זה!‬
‫אז אנחנו ממש מתעניינים בעב"מים.‬
‫גרנו מול משפחת היני.‬
‫וריצ'רד, מהרגע הראשון, היה מלא אנרגיות,‬
‫כל הזמן צועד הלוך ושוב, מדבר בקצב קדחתני.‬
‫אבל הוא היה ממש חכם.‬
‫הוא ידע לבנות כל דבר,‬ ‫לעשות עבודות אלקטרוניקה.‬
‫תמיד שאלתי אותו: "אתה מ-MIT או מה?"‬
‫החלון של חדר השינה שלנו‬ ‫השקיף אל החצר של משפחת היני.‬
‫טוב, נרים את זה.‬
‫פעם אחת הסתכלתי מהחלון,‬ ‫וראיתי שהוא עובד על משהו.‬
‫כמו שעשינו בפעם הקודמת.‬
‫זה נראה כמו צלחת כסופה.‬
‫תפסת?‬ ‫-כן.‬
‫תמשוך!‬
‫בעלי, ריצ'רד, תמיד רצה‬ ‫לבנות צלחת מעופפת, מאז 1979.‬
‫חשבתי לעצמי: מה אם‬ ‫כולם היו יכולים לטוס כמו 'משפחת סילוני'?‬
‫זה יהיה נפלא.‬
‫כולם יוכלו לצאת מהחניה עם צלחת מעופפת,‬ ‫ולנסוע לבית הספר ולעבודה.‬
‫ולא יהיו כל כך הרבה פקקים.‬
‫- פוסיל רידג' -‬
‫- אוקטובר 2009 -‬
‫התחלנו לעבוד על צלחת מעופפת‬
‫ברוחב של שבעה מטרים ובגובה של שני מטרים.‬
‫הוא אמר: "אנחנו ננסה לבנות צלחת מעופפת."‬
‫ואמרנו: "ואו, זה ממש מגניב."‬
‫טוב, בראד, קח את חלק א' לכאן.‬ ‫זאת אומרת, על ב'. אני אקח את א'.‬
‫מהר. קדימה.‬ ‫-קדימה.‬
‫לקח לנו שבועיים להרכיב צלחת מעופפת שלמה.‬
‫זהו זה.‬
‫די מגניב, מה?‬ ‫-כן.‬
‫קיווינו לעשות את טיסת הניסיון‬ ‫ביום הנישואין שלנו.‬
‫הרעיון היה לקשור את הצלחת המעופפת,‬ ‫ולתת לה לרחף בגובה של שישה מטרים.‬
‫יכולנו לצפות באמצעות מצלמות הווידאו‬ ‫אם היא נעה ימינה או שמאלה, למעלה או למטה.‬
‫קדימה.‬
‫מה דעתכם?‬
‫מגניב.‬
‫מתחת לצלחת המעופפת יש תא.‬
‫תסתכל בפנים.‬
‫אפשר לצאת איתה החוצה?‬ ‫-לא נראה לי שזה רעיון טוב.‬
‫הוא לא נועד שאנשים יכנסו פנימה.‬
‫זה תא שנועד לאפשר גישה‬ ‫כדי למלא את הצלחת המעופפת בהליום.‬
‫אבא שלי מבקש ממני‬ ‫לצלם את כל הניסויים בערך,‬
‫אבל בו זמנית גם לשמור על האחים שלי.‬
‫אני בפנים!‬ ‫-הוא בפנים.‬
‫פלקון היה די פרוע וכאוטי.‬
‫פלקון, צא!‬ ‫-אתה באמת בפנים. קדימה, צא!‬
‫אני לא רוצה להגיד שהוא עושה צרות,‬ ‫אבל הוא תמיד מסתבך.‬
‫צא!‬
‫הוא היה נוגע בדברים שהוא לא אמור לגעת בהם.‬
‫הוא ממש אהב להתחבא בתחתית הצלחת המעופפת.‬
‫ערמומי!‬
‫- יום טיסת המבחן‬ ‫חמישי, ה-15 באוקטובר -‬
‫טוב, אנחנו נשים את זה.‬ ‫אני צריך שתדאגי ל…‬
‫אני צריך שתקשרי אותה. טוב?‬ ‫-בסדר.‬
‫התפקיד שלי היה לקשור את הצלחת המעופפת,‬
‫כך שהיא לא תשתחרר.‬
‫טוב, אני אוציא את הבקבוקים.‬
‫חיברנו את צינור ההליום. זה מתמלא.‬
‫תראו. זה עובד. זה מתנפח.‬
‫כן, אימא. נכון שזה מעולה?‬ ‫-כן.‬
‫אני כמו ילדה עכשיו. יש!‬
‫זה הרגע שחיכינו לו.‬
‫קדימה. שלוש, שתיים, אחת.‬ ‫-שתיים, אחת.‬
‫הוצאתי את היתד.‬
‫ואו!‬ ‫-אלוהים.‬
‫וצפיתי בה, וזה קרה.‬ ‫היא ריחפה בגובה של שישה מטרים.‬
‫מיומי, החבלים!‬
‫לא קשרת את החבלים!‬ ‫-קשרתי!‬
‫לא.‬
‫לא. זה לא היה בגובה של 6 מטרים.‬
‫החבלים נקרעו, והצלחת המעופפת המריאה.‬
‫היא המשיכה לעלות ולעלות.‬
‫מיומי, למה לא קשרת אותה?‬ ‫-קשרתי!‬
‫הייתי כל כך עצבני.‬
‫מאות דולרים… פשוט הלכו.‬
‫בזמן שצילמתי,‬ ‫הסתכלתי מסביבי ולא ראיתי את פלקון.‬
‫אבא!‬
‫וניסיתי להגיד לו‬ ‫שפלקון בתוך הצלחת המעופפת.‬
‫פלקון היה בפנים! פלקון היה בצלחת המעופפת!‬
‫וממש פחדתי.‬
‫זה אח שלי. הצלחת המעופפת המריאה‬ ‫ואי אפשר לעשות כלום בקשר לזה.‬
‫אבא, פלקון בפנים!‬ ‫-איפה?‬
‫בצלחת!‬ ‫-הוא היה כאן הרגע!‬
‫לא, הוא בפנים!‬
‫מה?‬ ‫-הוא בפנים. ראיתי אותו נכנס.‬
‫לא נכון.‬ ‫-כן.‬
‫הוא היה כאן לפני רגע.‬
‫רגע, איפה פלקון באמת?‬
‫חיפשתי בחצר, הלכתי למוסך.‬
‫פלקון!‬
‫הוא תמיד מתחבא.‬
‫פלקון!‬ ‫-לא!‬
‫נכנסתי הביתה בצעקות.‬
‫אולי הוא הלך לשירותים.‬
‫רצתי לסלון, עליתי למעלה, קראתי לו.‬
‫פלקון!‬
‫וכשהמשכנו לבדוק‬ ‫בכל מקום שהוא עשוי להיות בו…‬
‫"זה נפסל. זה נפסל."‬
‫מה עשינו?‬
‫- זמן תעופה: 00:08:59 -‬
‫שמעתי את כל הצעקות והבלגן בחצר שלהם.‬
‫הבן שלי, ברנן, חזר בריצה ואמר:‬
‫"אבא, הם אומרים‬ ‫שפלקון נכנס לצלחת המעופפת, והיא השתחררה",‬
‫והתחילו לי דפיקות לב מטורפות.‬
‫ממש התחלתי להיכנס לפניקה.‬
‫אמרתי: "טוב, לא ייתכן שזה קורה."‬
‫- זמן תעופה‬ ‫00:15:47 -‬
‫יכולתי לחשוב רק: "אלוהים אדירים."‬
‫הרוחות לקחו אותו הישר לשדה תעופה.‬
‫הוא טס לכיוון תנועה אווירית.‬
‫- זמן תעופה‬ ‫00:18:56 -‬
‫חשבתי: "חייבים להתקשר לרשות התעופה."‬
‫- זמן תעופה: 00:19:00 -‬
‫התקשרתי ואמרתי להם: "אני חושב‬ ‫שהבן שלי נמצא בתוך צלחת מעופפת ניסיונית."‬
‫והיא אמרה לי: "אם זה מקרה חירום,‬ ‫אתה צריך להתקשר לשירותי החירום."‬
‫אז התקשרתי לשירותי החירום.‬
‫הוא באוויר?‬ ‫-כן.‬
‫מתי ראיתם אותו לאחרונה?‬
‫לפני 15, 20 דקות.‬ ‫-אוקיי.‬
‫איך נוריד אותו, לעזאזל?‬
‫יש שם מישהו איתך?‬
‫המוקדנית ביקשה שאעלה על הקו,‬
‫כדי לאמת את הסיפור שלו.‬
‫היא שאלה אותי את אותה השאלה שוב ושוב.‬
‫זה היה מטוס ניסיוני?‬
‫זו הייתה צלחת מעופפת.‬
‫שמעת אותו! למה אני צריכה להסביר?‬ ‫בבקשה, תשלחו מישהו שיעזור לנו.‬
‫חייבים להחזיר את הבן שלי.‬
‫למה את לא מבינה?‬
‫- זמן תעופה:‬ ‫00:30:28 -‬
‫ישבתי בניידת,‬
‫עמדתי לסיים את המשמרת ולצאת לצייד איילים,‬
‫והתחלתי לשמוע קריאות ברדיו‬
‫על ילד נעדר בן שש‬
‫שכביכול מרחף בצלחת מעופפת,‬
‫- בוב הפרנן‬ ‫חוקר -‬
‫וחשבתי: "מה קורה פה, לעזאזל?"‬
‫אז מיהרתי להגיע לבית של משפחת היני.‬
‫ריצ'רד ומיומי היו נסערים מאוד.‬
‫ערכנו חיפוש יסודי בבית.‬
‫עשינו את זה לא פעמיים, אלא שלוש פעמים.‬
‫בנוסף, אנשים נוספים בדקו מקומות נוספים‬
‫שהילד היה עשוי להיות בהם,‬
‫אבל התחילה לעלות לי מחשבה מצמררת:‬
‫"ואו, זה עלול להיגמר רע."‬
‫אני קים כריסטנסן.‬ ‫נגיע לחדשות הכלכלה מייד,‬
‫אך לפני כן,‬ ‫עדכון בנוגע למצב יוצא דופן במיוחד.‬
‫מדובר בילד‬
‫שנמצא בתוך כלי טיס תוצרת בית‬ ‫בצורת צלחת מעופפת, המונע על ידי הליום.‬
‫- זמן תעופה‬ ‫01:09:01 -‬
‫אביו של הילד‬ ‫התקשר בבהלה למרכז המידע שלנו,‬
‫וביקש מאיתנו להוציא את המסוק שלנו.‬
‫מנהל מחלקת החדשות אמר לי‬ ‫שעלינו למצוא את הצלחת המעופפת‬
‫שבתוכה נמצא ילד בן שש.‬
‫הייתי בהלם ורצתי מייד לשדה התעופה.‬
‫המראנו במהירות וטסנו לכיוון דרום מזרח,‬
‫בניסיון למצוא את הילד המסכן בכלי הטיס.‬
‫היינו פשוט באמצע שום מקום,‬ ‫בחיפוש אחר נקודה בשמיים.‬
‫שם. עברנו את זה.‬ ‫-חשבתי שראיתי אותה לרגע.‬
‫נראה לי שאנחנו חוזרים אליה. טים.‬ ‫-למעלה וימינה. הנה.‬
‫עברת אותה.‬ ‫-הנה היא.‬
‫סוף סוף. סליחה, חברים.‬ ‫זו הייתה מחט בערמת שחת,‬
‫אבל איתרנו אותה עכשיו.‬
‫אם תתאזרו בסבלנות לעוד כמה רגעים,‬ ‫אתמקד. אולי נוכל לראות את הילד בפנים.‬
‫כשראיתי אותה לראשונה,‬
‫היא הייתה בגובה‬ ‫של כ-10,000 רגל, אבל היא נעה.‬
‫היא עפה במהירות שהרוחות נשאו אותה.‬
‫זה רק הגביר את הפחד שלי‬ ‫כי פתאום זה נהיה אמיתי,‬
‫והדבר היחיד שיכולנו לעשות היה לצלם.‬
‫אתם צופים בהתרסקות במרוץ מכוניות‬ ‫ולא יכולים לעשות שום דבר בנוגע לזה.‬
‫צפיתי בטלוויזיה‬
‫כשערוץ MSNBC‬ ‫קטעו את השידור של ברק אובמה בטאון הול.‬
‫אבקש משלושתכם להמתין לרגע,‬
‫מפני שיש לנו עדכון‬ ‫בסיפור מדהים שאנחנו מסקרים כרגע.‬
‫חשבתי: "רגע אחד. מה קורה פה?"‬
‫זה נראה כמו נייר אלומיניום מלא בפופקורן‬ ‫שמרחף בשמים.‬
‫כעיתונאי, הסתכלתי על זה‬
‫וחשבתי לעצמי:‬ ‫"אי אפשר להמציא כזה דבר בכלל."‬
‫ויני, מנהל הבמה שלנו, אמר‬
‫שהוא חשב שראה יד קטנה מציצה משם.‬
‫זה כמו לראות תאונת רכבת מול העיניים.‬
‫זה ממש מחריד.‬
‫ואז כל הערוצים קטעו את השידורים.‬
‫זה כמו גרסת זוועה לסרט "למעלה".‬
‫הם ראו שהדלת לא נעולה,‬ ‫וכשהצלחת המעופפת המריאה, ייתכן שהילד…‬
‫שוטטתי בין הערוצים,‬ ‫ורואה שהכתבה הזו הפכה מסיפור מקומי‬
‫לסיפור שמופיע בכל ערוצי החדשות הגדולים:‬ ‫איי-בי-סי, סי-בי-אס, סי-אן-אן, חדשות פוקס.‬
‫דרמה מדהימה מתרחשת בשידור חי.‬
‫כולם התחילו לסקר את הסיפור.‬
‫התמונות האלה מגיעות אלינו‬ ‫מערוץ KUSA בזמן אמת.‬
‫הכול בשידור חי.‬
‫יש תא אחד בלבד, והוא שואף הליום.‬
‫הוא עלול להיחנק.‬
‫כולם דיברו על הסיפור הזה.‬
‫- זה אמיתי? ילד מסכן, זה מטורף -‬
‫- אי אפשר לתפוס אותו בלסו?‬ ‫מישהו פה יקבל עונש -‬
‫ידוע לנו גם‬ ‫שהמשמר הלאומי של קולורדו מעורב בסיפור.‬
‫זה מצב בסגנון של אפולו 13.‬
‫אני חושש: "הילד ייפול החוצה?‬
‫"האם נצפה בילד צעיר‬ ‫נהרג בטלוויזיה הארצית?"‬
‫- זמן תעופה:‬ ‫02:05:58 -‬
‫מהמשטרה נמסר‬ ‫שריצ'רד היני נמצא בתוך הבית ברגעים אלה.‬
‫גם משרד השריף של מחוז לרימר מעורב בסיפור.‬
‫ראינו שמגיעים‬ ‫המון רכבים של ערוצי התקשורת.‬
‫כתבים הסתובבו בשכונה.‬
‫הם באו אלינו ודפקו על הדלת.‬
‫"אפשר לראיין אתכם?" "לא."‬
‫לא היה לנו כסף לכבלים.‬
‫אז הייתי באפלה בנוגע למה שמתרחש.‬
‫אבל אחד השוטרים אמר לי להישאר שם.‬
‫וחשבתי:‬ ‫"אני לא יכול לעמוד כאן ולא לעשות כלום."‬
‫הייתי חייב לדעת מה קורה.‬
‫עברו לי בראש אלף דברים,‬
‫והרגשתי חסר אונים.‬
‫"אלוהים, מה נעשה? הוא יהיה בסדר?"‬
‫ואז קיבלנו דיווח משכנה‬
‫שטענה שהיא צילמה משהו נופל מכלי הטיס.‬
‫הם לא היו בטוחים,‬ ‫אבל זה עלול היה להיות פלקון.‬
‫זו לא הייתה תמונה באיכות טובה,‬
‫ואולי זו הייתה ציפור,‬
‫אבל היינו חייבים להניח שיש בזה משהו.‬
‫איך מתמודדים עם זה?‬
‫מה אם אחד הניסויים המטופשים שלי‬ ‫גרם למותו של בני?‬
‫- זמן תעופה‬ ‫02:20:00 -‬
‫ברור שההליום מתנדף במהירות גוברת.‬
‫הוא יאבד גובה מהר יותר,‬
‫ואני לא יודעת כמה זמן הוא עוד ימשיך לרחף.‬
‫אני נוסע בכביש, וג'ימי, הטייס של סקיי-9,‬
‫הורה לי להיות‬ ‫ממש מתחת לצלחת המעופפת בכל רגע נתון.‬
‫כשסוף סוף ראיתי אותה‬ ‫הייתי מבועת, כי היא התחילה להתרוקן,‬
‫וראיתי שהיא מתחילה לאבד גובה.‬
‫וכפי שאפשר לראות,‬ ‫ההליום מתנדף במהירות.‬
‫אבל לא היה לי מושג כמה זמן‬ ‫היא תמשיך לרחף באוויר, או לאן היא עפה.‬
‫היה לי ילד בן 8 באותו זמן,‬
‫וכל הזמן חשבתי‬ ‫מה היה עובר עליי כאבא במצב כזה.‬
‫ברור שההליום מתנדף במהירות.‬
‫אני חושב שהוא בגובה‬ ‫של פחות מ-60 מטרים בשלב הזה.‬
‫היא בדרך למטה.‬ ‫היא בגובה של 30 מטרים. זה עומד להסתיים.‬
‫קפצתי החוצה, חטפתי את המצלמה והתחלתי לרוץ.‬
‫אל הקרקע.‬ ‫-היא עומדת לנחות כאן. הנה היא מגיעה.‬
‫ברכות רבה.‬ ‫-תראו מה זה.‬
‫אלוהים.‬
‫כשהצלחת המעופפת נחתה,‬
‫הייתי היחיד בשטח שמצלם בשידור חי.‬
‫זה נגמר, ובצורה טובה.‬
‫אנחנו רק צריכים לדעת מה שלום פלקון היני.‬
‫וזה הכול.‬
‫הראשונים בשטח‬ ‫מחוררים את הצלחת המעופפת ומחפשים בפנים.‬
‫הם הפכו אותה וחיפשו את הפתח.‬
‫ותפקידי היה לדווח על מה שקורה.‬
‫תמצאו את הפתח של הדבר הזה.‬
‫בריאן, מה אתה רואה‬ ‫על הקרקע ליד הצלחת המעופפת?‬
‫טוב, קיבלתי מידע‬
‫ש… אני לא בטוח איך לומר את זה,‬
‫אבל אני מאמין‬ ‫שלא מצאו אף אחד בתוך הצלחת המעופפת.‬
‫אלוהים.‬
‫אני לא…‬
‫מסתבר שכתב KUSA נמצא בשטח,‬
‫והוא מוסר שלא נמצא אף אחד בתא.‬
‫זה היה נורא, לדווח לעולם‬ ‫שהילד לא נמצא בתוך הצלחת המעופפת.‬
‫ציפיתי לשמוע: "הצלחת המעופפת נחתה.‬ ‫מצאנו אותו. הוא בריא ושלם."‬
‫אז איפה הוא? הוא נפל משם?‬
‫הוא לא היה שורד את הנפילה.‬
‫קחו את לואיס איתך, ותתחילו ב-36.‬
‫החיפוש הקרקעי החל,‬
‫וקיווינו שנוכל למצוא את פלקון‬
‫היכנשהו בנתיב הטיסה.‬
‫הם נאלצו לחזור את כל 90 הקילומטרים.‬
‫חשבנו שאנחנו מתכוננים ללוויה בקהילה.‬
‫- 15:59 -‬
‫- 16:00 -‬
‫עמדתי במטבח.‬
‫פתאום שמעתי מהומה, צעקות.‬
‫לא הבנתי מה קורה.‬
‫לא ידעתי‬ ‫אם הם קיבלו דיווח שלא שמעתי, או מה.‬
‫בהתחלה לא האמנתי.‬
‫ואז הסתכלתי שוב.‬
‫אני זוכר שהסתובבתי.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫פלקון!‬
‫אתה בבית!‬
‫אני עדיין רואה אותו בעיני רוחי,‬ ‫את פלקון הקטן בן השש עומד שם.‬
‫ריצ'רד רץ אליו וחיבק אותו.‬
‫ואז לא עזבנו אותו כל היום.‬
‫לא האמנתי למראה עיניי.‬ ‫זו הייתה ההפתעה הכי גדולה שקיבלתי בחיים.‬
‫- פלקון היני -‬
‫הייתי מבולבל מאוד מהתגובה שלהם.‬
‫פשוט באתי להגיד: "היי, אימא, אני רעב."‬
‫והם ממש איבדו את זה. הם צעקו: "אוי!"‬
‫הוא שאל: "למה אתם בוכים?" משהו כזה.‬
‫אמרתי: "ממש הדאגת אותנו.‬ ‫איפה היית, לעזאזל?"‬
‫כשפלקון סיפר לנו איפה הוא היה, לא האמנתי.‬
‫באותו יום, ניסיתי להתגנב אל הצלחת המעופפת,‬
‫כי זו צלחת מעופפת. היא ממש מגניבה.‬
‫היה שם תא קטן שהיה מושלם לגודלי,‬
‫ורציתי לגור שם.‬
‫פלקון, צא משם, עכשיו! בוא הנה!‬
‫מה אתה עושה, לעזאזל? צא משם!‬
‫אחרי שהוא צעק עליי כמה פעמים, נבהלתי.‬
‫וחשבתי: "טוב, פשוט אסתלק מכאן."‬
‫ואני זוכר שרציתי להיכנס הביתה ולנוח קצת.‬
‫נכנסתי הביתה והלכתי‬ ‫למקום המחבוא החדש שלי, בבוידעם שבמוסך.‬
‫פשוט נחתי שם כמה זמן,‬ ‫ואז השתעממתי ונרדמתי.‬
‫ורק כשהתעוררתי אחרי כמה זמן,‬
‫התחלתי לשמוע קולות מוזרים,‬ ‫אנשים, ואולי מכוניות.‬
‫בסופו של דבר, הרעב והשעמום הכריעו אותי,‬
‫אז יצאתי החוצה, וחשבתי:‬
‫"ואו, יש כאן המון אנשים. זה מטורף."‬
‫בקושי יכולתי לעבור בין הרגליים של כולם.‬
‫ואז מישהו אמר: "מי אתה?"‬
‫יש לנו עדכון.‬
‫הילד נמצא בחיים.‬
‫הילד בן השש‬ ‫מעולם לא היה בתוך הצלחת המעופפת.‬
‫הוא היה בתוך הבית.‬
‫- מצאו את הילד מתחבא במוסך -‬
‫- הבז נחת! אני ממש מבולבלת -‬
‫הוא היה בבית?‬
‫המשטרה חיפשה בבית,‬
‫ולא הצליחה למצוא ילד בן שש?‬
‫אני יודע שהדבר הראשון שעושים‬
‫בכל פעם שיש לנו מקרה של ילד נעדר,‬
‫הוא לחפש בבית.‬
‫וחשבתי שעשינו את זה.‬
‫חשבתי שערכנו חיפוש יסודי מספיק,‬
‫אבל מסתבר שלא.‬
‫- 17:04 -‬
‫- 17:05 -‬
‫אתם יכולים לתאר לעצמכם‬ ‫את השיחות מהמפיקים, שאמרו:‬
‫"תגיעו לבית הזה עכשיו."‬
‫אז מכוניות הציפו את השכונה,‬
‫ועיתונאים נגשו לדלת הכניסה של משפחת היני‬ ‫בתקווה לראיין אותם,‬
‫אבל משפחת היני לא רצתה לדבר.‬
‫קצין המידע העיתונאי שלנו ניגש אליי ואמר:‬
‫"שריף, זה גדול עליי. תוכל להשתלט על זה?"‬
‫- ג'ים אלדרדן‬ ‫שריף מחוז לרימר -‬
‫לפעמים האחראי צריך‬ ‫לקחת אחריות ולעשות את מה שצריך.‬
‫הרשויות עדיין לא יודעות בוודאות‬ ‫אם הילד היה בצלחת המעופפת בשלב כלשהו,‬
‫אם כי האחים שלו, שהיו בחוץ…‬
‫פגשתי את ריצ'רד, את מיומי, ואת הילדים.‬
‫וריצ'רד החליט‬ ‫שהוא רוצה שאצא ואתן הצהרה לתקשורת.‬
‫לא רציתי לדבר עם העיתונאים, אבל אמרו לי:‬
‫אם לא תדבר איתם ותיתן להם משהו,‬
‫הם יעקבו אחריך במשך שבועיים.‬
‫וחשבתי: "אלוהים אדירים."‬
‫שאלתי: "תוכל לצאת ביחד איתי?"‬
‫זה ריצ'רד, האב.‬
‫הוא כמובן קצת נרתע מכל המצלמות,‬
‫אז תהיו עדינים, בסדר?‬
‫אז נאלצתי לעשות מעבר חד מכל הבלגן שקרה.‬
‫ניסיתי לשמור על קור רוח.‬
‫אני רוצה להודות‬
‫למחלקת המשטרה של מחוז לרימר.‬
‫אבל רק רציתי להסתובב ולרוץ בחזרה הביתה.‬
‫אני רוצה להודות‬ ‫למסוקי החדשות שעזרו בחיפוש.‬
‫זה היה מוזר, כי הם היו סחוטים,‬ ‫אבל הם גם נראו קצת מנותקים.‬
‫טוב, יש עוד שאלות?‬
‫היינו זקוקים לזמן.‬
‫הייתי צריך להוקיר את הזמן עם בני‬ ‫אחרי מה שקרה.‬
‫אבל אנשים המשיכו לדחוק בי.‬
‫"לך לריאיון הזה."‬ ‫"לך תעשה את זה."‬
‫אז נתתי את הסכמתי למפיק אחד ואמרתי:‬
‫"בסדר, אשתתף בתוכנית של לארי קינג."‬
‫- 18:58 -‬
‫זה היה אמור להיות בערב.‬
‫נכנסו פנימה צלמים,‬ ‫אנשי סאונד, במאים, מפיקים.‬
‫אמרתי: "ריצ'רד, כשתופיעו בתוכנית‬ ‫של לארי קינג, זה יתפרסם בכל העולם."‬
‫והוא אמר: "זה בסדר.‬ ‫אנחנו יכולים להתמודד עם זה."‬
‫הייתי לחוץ. הילדים שלי היו מבולבלים.‬
‫אבל הרגשתי לחץ להמשיך.‬
‫לא רק זה, זה היה בשידור חי!‬
‫- לארי קינג בשידור חי -‬
‫ברוכים הבאים לצופים בארה"ב וברחבי העולם.‬
‫אני וולף בליצר‬ ‫שממלא הערב את מקומו של לארי.‬
‫אני רוצה לעבור‬ ‫הישר לפורט קולינס, קולורדו.‬
‫אני לא יודע‬ ‫אם פלקון שומע אותי, אבל האם הוא…‬
‫הבנתי שבנקודה מסוימת הוא נרדם במוסך.‬
‫האם הוא שמע אתכם קוראים לו?‬
‫פלקון, הוא שואל אם שמעת אותנו קוראים לך.‬
‫כן.‬ ‫-באמת?‬
‫באמת?‬
‫למה לא יצאת?‬
‫אמרתם… ש…‬
‫עשינו את זה בשביל התוכנית.‬
‫אוי.‬
‫לא.‬
‫רגע. מה הוא אמר?‬
‫האוזנייה שלי הייתה ממש רועשת.‬
‫היו רעשים סטטיים חזקים,‬ ‫ולא הבנתי מה הוא אמר.‬
‫אז נפנפתי את זה. "לא משנה מה הוא אמר."‬
‫התגובה שלנו הייתה… "מה?"‬
‫אני זוכר שהייתי בהלם כשפלקון אמר‬ ‫שעשינו את זה בשביל תוכנית.‬
‫לא הבנתי על מה הוא מדבר.‬
‫הסתכלתי על דין, וחשבתי: "התחלנו."‬
‫"עכשיו יהיה לזה ספין אחר לגמרי‬ ‫בגלל ההערה האחת הזאת."‬
‫אני מבינה שהיה קשה לשמוע,‬ ‫אבל נראה ששמעת אותו,‬
‫כי אמרת "אוי."‬
‫כן. כלומר, שמעתי אותו בקושי,‬
‫אבל לא הבנתי מה הוא אמר.‬
‫מה זאת אומרת "עשינו את זה בשביל התוכנית?"‬
‫אין לי מושג. אני חושב שהוא דיבר על הכתבים.‬
‫הם שאלו אותו הרבה שאלות.‬
‫הוא בסך הכול בן שש,‬
‫ואנשים פירשו את זה‬
‫כמו שהם רצו לפרש את זה.‬
‫ואחרי זה הכול יצא משליטה.‬
‫"עשינו את זה בשביל תוכנית."‬ ‫כולם תוהים למה הילד התכוון.‬
‫- זו תרמית,‬ ‫הילד פלט את זה במהלך הריאיון! -‬
‫- הילד המעופף היה מתיחה? ואו. -‬
‫כל הכסף שבוזבז‬ ‫על חיפוש של ילד שבכלל לא היה… ואו.‬
‫אני חושב שזה מטורף שיכולתי לומר משפט אחד‬
‫ולהשפיע על כל האומה.‬
‫מהחוויה באוויר לחוויה בשידור.‬
‫עם שאלה דוחקת אחת:‬ ‫"האם כל הסיפור היה מתיחה מתוכננת מראש?"‬
‫המשפחה תהיה בצרות.‬
‫- עכשיו תכניסו את האבא המעפן הזה‬ ‫לצלחת מעופפת ותעיפו אותו -‬
‫זה היה הסיוט הכי גדול שיש.‬ ‫חשבתי: "אלוהים אדירים."‬
‫- שישי‬ ‫יום למחרת -‬
‫בבוקר, כולנו שאלנו את פלקון:‬ ‫"על מה דיברת?"‬
‫פלקון אמר שלפני הריאיון,‬
‫היו המון צלמים במוסך והם שאלו את פלקון:‬
‫"איך עלית לעליית הגג? תוכל להראות לי?"‬
‫פלקון, ככה עלית? משם?‬
‫אני עדיין זוכר את הפרצוף של הכתב.‬
‫אני זוכר את הפנים שלו,‬
‫ואני זוכר שהוא שאל אותי שאלות.‬
‫"תוכל להראות לי איך עליך לשם‬ ‫בשביל התוכנית שלי?" אמרתי: "בטח."‬
‫אני זוכר שאמרתי: "אלוהים אדירים.‬
‫"כדאי שאדבר בעוד תוכנית‬
‫"כדי להוכיח שזה לא היה תעלול תקשורתי."‬
‫ריצ'רד, מיומי, פלקון, והאחים ברדפורד וריו.‬
‫מרכז ההודעות הבוקר מלא בספקנים.‬
‫אמרת: "עשינו את זה בשביל תוכנית?"‬
‫היו הרבה מצלמות מול החצר שלנו,‬
‫וכמובן שראיינו אותנו.‬
‫פלקון, אתה בסדר שם?‬
‫אני חושב שהם באמת חשבו שזה יעזור להם.‬
‫אמא, אני חושב שאני הולך להקיא.‬
‫אבל אז פלקון התחיל להרגיש רע בשידור.‬
‫הוא לא רצה להצטלם.‬
‫ועכשיו, זה כמעט הפך למופע שוליים בקרקס.‬
‫לקחת אותך לשירותים?‬ ‫-כן.‬
‫הייתם חושבים שיגידו:‬ ‫"נעבור להפסקת פרסומות בזמן שהוא מתאושש."‬
‫לא. לא. הם פשוט המשיכו.‬
‫הוא בסדר? מישהו ילך איתו?‬
‫מיומי, את רוצה לרוץ איתו? זה בסדר.‬
‫זה בסדר?‬ ‫-בטח.‬
‫טוב.‬ ‫-אנחנו מבינים.‬
‫תודה.‬
‫פלקון מרגיש לא טוב, הגוף שלו במצוקה,‬
‫והוא מקיא.‬
‫ומתחילים להפנות אליהם שאלות.‬
‫והרגשתי שאני צריכה לצאת ולהגן עליהם.‬
‫הם ממציאים.‬
‫הם רוצים להתפרסם בזכות ההמצאות שלהם,‬ ‫לא בגלל שהבן שלהם נעלם.‬
‫זו לא הייתה בדיחה.‬
‫אז נתתי להם ליהנות מהספק.‬
‫החדשות המקומיות והארציות‬ ‫התחילו לדווח על משפחת היני.‬
‫ריצ'רד היני טוען שהוא רודף סופות וממציא.‬
‫מסתבר שהילדים שלו מקללים הרבה.‬
‫יש הרבה נורות אדומות.‬
‫ריצ'רד היני אומר שהוא בחר‬ ‫לגדל את משפחתו ללא פחד מהרפתקאות.‬
‫- המשפחה הזו נראית מוכרת למישהו? -‬
‫ואז מגלים שהבחור ואשתו‬ ‫השתתפו בתוכנית "אימא מחליפה".‬
‫- אימא מחליפה -‬
‫רגע. לא נרשמת להחליף חיים עם אישה אחרת?‬
‫נרשמת או לא?‬ ‫לא, אני מדבר, שאלתי אותך שאלה.‬
‫היא רוצה לרדת.‬
‫- שרי סילבר‬ ‫מתחרה ב"אימא מחליפה" -‬
‫את יורדת? את יושבת?‬
‫השתתפתי בתוכנית הטלוויזיה "אימא מחליפה"‬ ‫ביחד עם ריצ'רד ומיומי היני.‬
‫מוכנים לצאת לדרך!‬
‫זו תהיה הרפתקה חדשה, יש!‬
‫כשראיתי את הצלחת המעופפת בטלוויזיה, חשבתי:‬
‫"אני לא יודעת למה הם אומרים‬ ‫שהילד בצלחת המעופפת,‬
‫"אבל ברור לי שהוא לא שם."‬
‫איך ידעת שהוא לא שם?‬
‫אני רואת נסתרות.‬
‫בשורה התחתונה,‬ ‫את עצלנית, ואת לא מוכנה לעשות כלום.‬
‫ואת מעפנה!‬
‫כשראיתי את הצלחת המעופפת, חשבתי:‬
‫"ריצ'רד עשה את זה בכוונה."‬ ‫זו הייתה התגובה הראשונה שלי.‬
‫אמרתי לך, בלי בשר.‬
‫הוא ניסה לקבל תשומת לב.‬
‫תראו אותך!‬
‫ריצ'רד, אמרתי לך, בלי בשר.‬ ‫אתה תנקה את זה, כי…‬
‫אבל אחרי שהכרתי את מר היני בתוכנית,‬
‫ראיתי שהוא דואג מאוד לילדים שלו.‬
‫ופשוט לא יכולתי לתאר לעצמי‬
‫שהוא יאמר בכוונה‬ ‫שהכן שלו נמצא בתוך הצלחת המעופפת.‬
‫אני רוצה לראות את אימא!‬
‫ילדים!‬
‫ההבנה שהייתה להם חשיפה טלוויזיונית‬
‫אפשרה לאנשים להאמין שהרגשות שהם הביעו‬
‫בזמן התרחשות התקרית,‬ ‫לא היו אמיתיים, אלא היו הצגה.‬
‫יצא לך לראות את "אימא מחליפה"?‬ ‫-לא.‬
‫וכפי שאפשר לראות מההופעה שלי,‬ ‫אני יותר מתעניין במערבונים.‬
‫הערכים שמייצגות‬ ‫תוכניות הטלוויזיה המוקדמות האלה‬
‫הם הערכים שלי.‬ ‫אמת, כנות, ואורח החיים האמריקאי.‬
‫אנשים האשימו אותנו בכך שאנחנו רודפי תהילה‬
‫כי הופענו ב"אימא מחליפה",‬
‫וזה ממש לא נכון.‬
‫לא הייתי מוכן להשתתף ב"אימא מחליפה".‬
‫זה נשמע לי דוחה, אבל הציעו לשלם לנו,‬
‫והיינו זקוקים לכסף.‬
‫בשישי חטפנו המון ריקושטים,‬
‫וכולם התחילו למתוח עלינו ביקורת.‬
‫והיינו צריכים דרך להוכיח לאנשים‬
‫שזה דבר אמיתי שקרה,‬
‫ושזה היה מסוכן מאוד.‬
‫ולכן פרסמנו את הסרטונים האלה.‬
‫התראה מחדשות פוקס:‬ ‫סרטון חדש הגיע לפוקס.‬
‫נמסר לנו שיש לנו סרטון ביתי‬
‫שמציג את רגע ההמראה‬ ‫של הצלחת המעופפת הידועה לשמצה.‬
‫תראו, זה פרויקט אמיתי. לא המצאנו את זה.‬
‫מיומי, החבלים! לא קשרת את ה…‬
‫כשראיתי את זה, חשבתי שהרגש שריצ'רד הפגין‬
‫נראה מוגזם, וממש מבוים.‬
‫לאחר מכן, בתוך כל ההמולה,‬ ‫נראה כי ריצ'רד היני לא שומע את בנו הבכור,‬
‫שצועק שוב ושוב: "פלקון בצלחת המעופפת!"‬
‫אבא, פלקון בפנים!‬ ‫-איפה?‬
‫בצלחת המעופפת!‬
‫מה?‬
‫זה היה משחק של תוכנית ריאליטי.‬
‫ייתכן שהסרטון הזה רק יוסיף דלק למדורה‬ ‫ויחזק את הסברה שמדובר במתיחה.‬
‫מהמשטרה נמסר אתמול שהם לא חושבים‬ ‫שזו הייתה מתיחה, ושאין להם כוונה להגיש…‬
‫בחלק מהתגובות נכתב: "הם עושים את עצמם."‬ ‫וחשבתי: "אתם צוחקים עליי. אין מצב."‬
‫תסתכלו על זה. לא הייתה שום הפקה.‬
‫לא קשרת את החבלים, אלוהים!‬
‫- חחח זה פתטי -‬
‫צעקתי עליהם כי ממש כעסתי.‬
‫זה היה אמיתי במאה אחוז.‬
‫חשבתי שאם אפרסם את הסרטונים‬ ‫זה יפתור את הבעיה, אבל זה לא מה שקרה.‬
‫בואו.‬
‫רואים? יש אור בחוץ. המון אור.‬
‫איך נישן? תראו.‬
‫אמרתי להם, "נגמרו הראיונות.‬
‫"הסיפור הסתיים. אנחנו סיימנו."‬ ‫אבל הם עדיין שם בחוץ.‬
‫- שבת‬ ‫יומיים אחרי השיגור -‬
‫מר היני, צא, בבקשה.‬
‫יום שבת הגיע,‬
‫ובסביבות הצהריים‬ ‫קיבלתי טלפון מהפרנן, לדעתי,‬
‫שאמר שאני יכול להגיע למשרד השריף‬ ‫ולקחת את הצלחת המעופפת שלי.‬
‫אז הלכתי לשם. התרגשתי.‬ ‫אלך להביא את הצלחת המעופפת שלי.‬
‫ואז הוא אמר:‬ ‫"לפני שאתן לך את הצלחת המעופפת שלך,‬
‫"אוכל לשאול אותך כמה שאלות‬ ‫כדי להבהיר את המצב?"‬
‫והוא שאל אותי‬ ‫אם אני מוכן לעשות בדיקת פוליגרף.‬
‫באותו רגע לא הייתה לי כוונה‬ ‫להחזיר לו את הצלחת המעופפת.‬
‫זו פשוט הייתה טקטיקה‬
‫שנועדה לגרום לו לשתף פעולה‬ ‫ולהגיע למשרד השריף.‬
‫ניסיתי להעביר לו את המסר‬ ‫שאני מאמין לו, שאנחנו מאמינים לו,‬
‫ושאנחנו באותו צד.‬
‫מה חשבת באמת?‬
‫קיוויתי שנוכל לשכנע אותו‬ ‫לעשות בדיקת פוליגרף ולהוציא ממנו הודאה.‬
‫אני מדמיין אותך יוצא מכאן היום,‬ ‫הולך להתראיין ומוכיח אותם:‬
‫"נחשו מה,‬ ‫עשיתי בדיקת פוליגרף ויצאתי דובר אמת."‬
‫חשבתי: "אעשה את בדיקת הפוליגרף."‬
‫"אצא דובר אמת,‬ ‫אקבל את הצלחת המעופפת שלי ואלך."‬
‫כשדיברת עם מוקד החירום, ידעת‬ ‫שפלקון לא נמצא בתוך הצלחת המעופפת?‬
‫לא.‬
‫טוב, יש לי פה בעיה של זרימת דם.‬
‫היה ברור שמר היני משתמש באמצעי נגד.‬
‫אתם יודעים, נהיה מתוח,‬ ‫לא עונה על שאלות ישירות,‬
‫אלא נאלץ לחשוב עליהן‬ ‫ולבצע איזושהי מניפולציה מחשבתית,‬
‫וגם, באופן קומי כמעט,‬ ‫מעמיד פנים שהוא נרדם.‬
‫אלה טכניקות ידועות‬
‫של דברים שאפשר לעשות‬ ‫כדי להערים על הפוליגרף.‬
‫אני יכול לעמוד לרגע? יש לי…‬
‫אלוהים, זה…‬
‫מה קורה?‬
‫אני פשוט נרדם.‬
‫טוב.‬
‫הייתי ממש עייף.‬
‫אני מאמין שלא ישנתי משהו כמו 50, 54 שעות.‬
‫קח כמה נשימות עמוקות.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר?‬
‫ואני סוכרתי מגיל 15.‬
‫אז דקרתי את האצבע, עשיתי בדיקה,‬
‫ורמת הסוכר בדם הייתה בשמיים.‬
‫טוב, ריצ'רד, תצטרך להתרכז.‬
‫ואז הוא איבד את קור הרוח.‬
‫תקפיד לשמור על עיניים פקוחות.‬
‫ולא הבנתי למה הוא מתרגז.‬
‫עניתי בכנות על כל השאלות שלו.‬
‫תוצאות הפוליגרף לא היו מכריעות.‬
‫לא הצלחתי לקבל תשובה‬ ‫בגלל אמצעי הנגד שהוא השתמש בהם.‬
‫אז עברנו למיומי.‬
‫מיומי הובאה למשרד השריף,‬
‫ורצינו לבקש גם ממנה לעבור בדיקת פוליגרף.‬
‫אנחנו מדברים גם עם ריצ'רד,‬ ‫אז אנחנו מקבלים את שני הסיפורים. בסדר?‬
‫אחרי בדיקת הפוליגרף, בוב הפרנן אמר:‬
‫"נכשלת בבדיקת הפוליגרף."‬
‫אמרתי: "באמת?"‬
‫אני מקווה…‬
‫אני ממש מקווה‬ ‫שאחד מאיתנו יוכל להישאר עם הילדים,‬
‫אבל יכול להיות שזה לא יקרה.‬
‫היא בכתה ואמרה לי‬
‫שזו אכן הייתה מתיחה,‬
‫ולמעשה, היא התוודתה.‬
‫בניתם את הצלחת המעופפת לצורך המתיחה?‬
‫זו הייתה כל המטרה בבנייה?‬
‫בכנות, הניסוי עצמו לא היה רק בשביל זה.‬
‫אבל באותה תקופה‬ ‫האנגלית שלי הייתה פחות טובה,‬
‫ולא הבנתי נכון את המילה "מתיחה".‬
‫זו הייתה… מתיחה.‬
‫היה לה תואר באנגלית מיפן,‬
‫היא למדה שלוש שנים נוספות בקולג' בארה"ב.‬
‫לא היה מחסום שפה.‬
‫את סוף סוף אומרת: "כן, שיקרנו.‬
‫"והמתיחה הייתה ניסיון לשיווק עצמי."‬
‫גיליתי גם שמשפחת היני עבדה קשה מאוד‬
‫כדי לנסות לקבל תוכנית טלוויזיה.‬
‫הופעה בחדשות‬ ‫או פרסום במקום אחר היו עשויים לעזור.‬
‫אני חושב שזה היה המניע שלהם למתיחה כולה.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫למה שאחשוב בכלל לעשות משהו שיפעל נגדי,‬
‫ובגללו אוכל להישלח לכלא?‬
‫איך אוכל להשתתף ככה בתוכנית טלוויזיה?‬
‫סיפרתם לילדים מה אתם עושים?‬
‫סיפרנו להם.‬
‫איך גרמתם להם לשתף פעולה?‬
‫ביקשתם מהם להעמיד פנים‬ ‫שאח שלהם נכנס לצלחת המעופפת?‬
‫כן.‬
‫משהו כזה.‬
‫אחרי הריאיון איתה, היו לי מספיק ראיות‬ ‫כדי לפתוח בחקירה פלילית.‬
‫הם חוזרים לבית כרגע.‬
‫אתמול בערב‬ ‫המשטרה החרימה ראיות מבית משפחת היני,‬
‫ומתוך ארבע הסעיפים שהיא מתכננת להגיש נגדם,‬
‫שתיים הן עברות בדרגה 4,‬
‫שעונשן עד שש שנות מאסר,‬ ‫וקנסות בגובה 500,000 דולר.‬
‫- יום ראשון‬ ‫שלושה ימים לאחר השיגור -‬
‫ממצב החירום שהיינו בו ביום חמישי,‬
‫עברנו להיות עבריינים מבוקשים ביום ראשון.‬
‫אישה נגשה אליי, נתנה לי מספר ואמרה:‬
‫"כדאי לך לדבר‬ ‫עם עורך הדין הזה, דיוויד ליין.‬
‫זה יום הראשון שלאחר התקרית,‬ ‫והם הגיעו מפורט קולינס.‬
‫- דיוויד ליין‬ ‫עו"ד -‬
‫היה ברור מאוד שריצ'רד ומיומי‬ ‫אוהבים את הילדים האלה בכל ליבם.‬
‫האנגלית של מיומי לא הייתה טובה,‬
‫אז הסברנו לה מילים, כמו "מתיחה" ו"הונאה".‬
‫הנחת שהוא היה בעליית הגג?‬ ‫-לא.‬
‫ואז צפיתי בסרטון‬ ‫של ה"וידוי" של מיומי, לכאורה.‬
‫זה ממש לא היה וידוי.‬
‫איפה היה פלקון? הוא היה בעליית הגג?‬
‫באמת שלא ידעתי.‬
‫כשמדובר במישהו שלא שולט בשפה,‬
‫כמעט מובטח שהשאלות המנחות האלה‬
‫יצליחו לחלץ מהחשוד הצהרות שווא.‬
‫ידעת שהוא איפשהו בבית,‬
‫אבל לא ידעת שהוא בעליית הגג?‬
‫לא.‬
‫אמרתי לדיוויד ליין:‬ ‫אני לא מודה בהאשמות האלה. בשום אופן לא.‬
‫הוא אמר: "לפני שתעשו משהו,‬
‫"תקראו על התיק של טים מסטרס."‬
‫טים מסטרס חף מפשע, נכון?‬
‫ייצגתי את טים מסטרס‬ ‫שהואשם על ידי מחוז לרימר‬
‫ברצח שלא ביצע.‬
‫מסטרס הורשע ברצח אישה‬ ‫שגופתה נמצאה בסמוך לביתו.‬
‫עורכי הדין שלו טענו‬ ‫שהתובעים הסתירו מההגנה ראיות מכריעות,‬
‫טענה שהוכחשה על ידי התובע המחוזי.‬
‫חשבתי: "השוטרים האלה מושחתים."‬
‫הוא ישב בכלא עשר שנים על לא עוול בכפו.‬ ‫אמרתי לעצמי: "אני לא הולך לעבור את זה."‬
‫חשבתי שיש סיכוי טוב שהמערכת דופקת אותם.‬
‫החלטתי לעבוד ללא תשלום,‬ ‫ולחשוב על הפרטים מאוחר יותר.‬
‫אקפוץ פנימה ואראה מה אפשר לעשות.‬
‫דיוויד ליין ידוע ברחבי קולורדו‬ ‫כאנטי משטרתי.‬
‫אני יכול לומר לכם‬ ‫שמשרד השריף של מחוז לרימר אינו מושחת,‬
‫וכך גם משטרת פורט קולינס,‬
‫ומערכת המשפט במחוז לרימר.‬
‫הם חיפשו להרשיע.‬
‫וכשיש לך סערה תקשורתית כמו כאן,‬
‫היא עלולה להוביל לעיוות הצדק‬ ‫עבור ריצ'רד ומשפחתו.‬
‫עד שאוכל לבחון את הראיות בתיק הזה,‬ ‫אנחנו נותרים באפלה‬
‫לגבי הראיות שנמצאות,‬ ‫לכאורה, בידי מחלקת השריף.‬
‫אני לא מעריך במיוחד את דיוויד ליין.‬ ‫הוא מחפש תשומת לב תקשורתית.‬
‫לא חשבתי שיש להם ראיות.‬
‫ואז התובע המחוזי פונה אלינו עם "עסקה".‬
‫אמרו: "ריצ'רד,‬ ‫אנחנו רוצים שתסכים להרשעה בעברה‬
‫"ולשלושים ימי מאסר.‬
‫"אם תעשה את זה, מיומי תוכל להודות בעוון‬
‫"ולא תהיה סכנה שהיא תגורש ליפן."‬
‫חשבתי לעצמי: "מנוולים.‬
‫"אתם מאיימים לגרש מכאן‬ ‫את האימא של הילדים בשביל זה?‬
‫"מה לא בסדר איתכם?"‬
‫אם הייתי מנסה להיאבק בבית המשפט, ומפסידה,‬
‫היו עלולים לגרש אותי מהמדינה.‬
‫וזה אומר שלא הייתי יכולה לראות את הילדים,‬
‫לא הייתי יכולה לראות את ריצ'רד.‬
‫שום דבר כזה לא יצא מהמשרד שלי מעולם.‬
‫וכפי שאני מכיר את התובע המחוזי,‬
‫זה ממש לא סביר‬ ‫שהם היו לוחצים עליהם להסכים לעסקת טיעון.‬
‫אז אנחנו מתמודדים‬ ‫עם כל מיני האשמות בעברות ועוונות‬
‫שבגללן עלולים לגרש את מיומי מארה"ב.‬
‫עלולים לקחת מאיתנו את הילדים בגלל זה.‬
‫עלולים לשלוח אותי לכלא.‬
‫מה נעשה, לעזאזל?‬
‫- חודש לאחר התקרית -‬
‫אז הלכנו לבית המשפט, ואמרתי לדיוויד:‬
‫"אני לא מתכוון להודות באשמה.‬ ‫למה אנחנו לא יכולים להיאבק בזה?"‬
‫הוא אמר: "אתה יכול להיאבק,‬ ‫וסביר להניח שאנצח.‬
‫"אבל אתה צריך לחשוב על אשתך."‬
‫ואמרתי: "אני לא יכול להודות באשמה."‬
‫בוקר טוב, כבוד השופט.‬
‫כיצד אתה משיב לאישום?‬
‫אשם.‬
‫מר ליין, קראתי את התיק…‬
‫ואז חשבתי:‬ ‫"אני פשוט צריך לגמור עם זה כמה שיותר מהר.‬
‫"אנחנו חייבים להיפטר מזה ולהמשיך בחיינו."‬
‫ריצ'רד ומיומי היני, הזוג שעומד‬ ‫מאחורי מתיחת הצלחת המעופפת הידועה לשמצה,‬
‫יודעים כעת מה עלה בגורלם.‬
‫ריצ'רד היני יבלה שלושים יום בכלא.‬ ‫אשתו קיבלה גזר דין של 20 יום.‬
‫היא תתייצב בכלא אחת ליום,‬
‫ותישלח לביצוע עבודות שירות.‬
‫ריצ'רד ספג מהלומה למען המשפחה.‬
‫אני רגשן, סליחה. זה ממש גורם לי לדמוע.‬
‫למה?‬
‫זה פשוט ממש לא הוגן.‬
‫- מחור לרימר‬ ‫משרד השריף -‬
‫המוטו במשרד השריף הוא:‬ ‫"מי שמשקר, מתפגר."‬
‫אין הזדמנויות שניות.‬
‫כשאבא שלי נשלח לכלא, פתאום הבנתי.‬
‫באופן מסוים, זאת די אשמתי,‬ ‫כי הגזמתי בתגובה שלי.‬
‫כל הזמן אמרתי להם שפלקון בפנים‬ ‫כי האמנתי שהוא באמת שם,‬
‫אבל הוא לא היה שם.‬
‫אני זוכר שהרגשתי רע‬ ‫בגלל שעשיתי משהו לא בסדר,‬
‫אבל כשאני חושב על זה עכשיו, הייתי בן שש.‬
‫וכל המבוגרים האלה לקחו את מה שאמרתי,‬
‫והצליחו להרכיב מזה משהו אחר,‬
‫ולנפח את זה לממדי ענק.‬
‫זה הזוי.‬
‫- כעבור 90 יום -‬
‫סיימתי לשבת בכלא. זהו. זה נגמר.‬
‫התקשרתי לקצין המבחן שלי‬ ‫ואמרתי: "אני רוצה לעבור דירה."‬
‫יש יותר מדי תשומת לב. זה מוגזם.‬
‫היה את השכנים, את התקשורת.‬
‫רציתי שכל האנשים האלה פשוט ייעלמו.‬
‫אז עזבנו.‬
‫הייתי צריך לעזוב את בית הספר,‬ ‫להיפרד מהחברים,‬
‫וזה ממש מרגיז אותי.‬
‫כאילו, איך זה קרה?‬
‫בפעם האחרונה שראינו את משפחת היני,‬ ‫זה היה ממש לפני שהם עברו דירה.‬
‫דפקתי על הדלת שלהם, הם לא ענו.‬
‫ניסינו לדבר עם הבנים, והם היו אומרים:‬ ‫"היי, אסור לנו לדבר איתכם יותר."‬
‫ממש נפגענו באותה תקופה.‬ ‫הייתי בטוחה שזו הייתה מתיחה.‬
‫די מטורף לחשוב שהוא היה שם.‬
‫ושאז הוא נרדם.‬
‫ריצ'רד פרט על מיתרי הלב של המשפחה שלנו.‬
‫הוא פרט על מיתרי הלב‬ ‫של אומה שלמה, של העולם.‬
‫זה היה ממש לא הוגן.‬
‫ממש לא הוגן לעשות כזה דבר.‬
‫ריצ'רד פשוט עבד על כולנו.‬
‫אני חושבת שלכולם יש מערכת אמונות,‬
‫והם אוהבים לומר על אנשים שהם ככה וככה.‬
‫אבל אנשים כמו ריצ'רד הם לא אנשים רגילים.‬
‫הם מורכבים.‬
‫אז אם נדמה לכם שאתם מכירים אותו,‬ ‫כנראה שזה לא נכון.‬
‫אחרי התקרית,‬ ‫הגענו לפלורידה ופתחנו דף חדש.‬
‫מצאנו את הבית הזה, ויש פה תחושה של מבצר.‬
‫זה מקום שבו אפשר להסתתר‬ ‫ולשכוח ממה שקרה.‬
‫ילד טוב! כן.‬
‫- ב-2020, מושל קולורדו‬ ‫העניק לריצ'רד ולמיומי חנינה -‬
‫- ואמר: "הגיע הזמן שכולנו נמשיך הלאה." -‬
‫קבלת חנינה זו הצהרה שאני אדם טוב.‬
‫כל מה שאמרתם עליי קודם לא נכון.‬
‫ככה אני מרגיש לגבי זה.‬
‫את זה צריך לחתוך כאן.‬
‫הופתעתי שהמושל חנן אותם‬
‫מבלי ליצור קשר איתנו, אוכפי החוק,‬
‫או עם יתר המעורבים.‬
‫מה שהרגיז אותי הוא‬
‫שהוא עשה זאת מבלי לדרוש מריצ'רד‬ ‫הודאה כלשהי באשמה.‬
‫אנחנו רוצים שהמים יזרמו לכל האורך…‬
‫אחרי החנינה‬ ‫קיבלתי אזרחות אמריקנית באופן רשמי.‬
‫עכשיו אני כבר לא צריכה לדאוג‬
‫שיפרידו אותי מהילדים ומבעלי.‬
‫אני רוצה לראות איך זה נראה. ברצינות.‬
‫כשסיפור הצלחת המעופפת הסתיים,‬
‫זה סיפור די עצוב, כי אהבתי אותה,‬ ‫אבל אני לא נותן לזה לעצור אותי.‬
‫טוב.‬
‫אהבתי.‬
‫אני עובד על משהו חדש,‬
‫וזה יהיה ממש גדול.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫תרגום כתוביות: טל אקשטיין‬