Downloaded from YTS.MX
Urgențele. Ce problemă aveți?
Official YIFY movies site: YTS.MX
Am construit o farfurie zburătoare improvizată.
Nu trebuia să zboare.
Dar a decolat!
Avem în desfășurare o situație neobișnuită.
Implică un OZN improvizat, cu heliu.
Ce naiba se întâmplă? Ce e asta?
Reacția mea a fost: „Cred că îți bați joc de mine.”
Poate ajunge la 3.000 de metri.
E așa de straniu, că e comic.
Și care este problema?
Dar situația s-a agravat brusc.
Cred că băiatul meu de șase ani e înăuntru. E în aer!
S-a mai întâmplat vreodată așa ceva?
O să aibă parte de un periplu pe cinste.
Sfinte Sisoe!
Doamne!
Primul apel pe care l-am primit la Sky9 a fost de la familie.
Pare a fi familia Heene.
- Trei, doi, unu. - Doi, unu.
Voiam doar să fac un proiect fabulos pentru copii.
Mayumi! N-ai pus legat bine!
Dar dacă îmi omoară fiul experimentul meu stupid?
Realitatea era greu de acceptat.
Ce am făcut?
E o versiune oribilă a filmului Deasupra tuturor.
Nu-mi venea să cred. Parcă era ceva SF.
Presa făcea presiuni.
Cine e familia Heene?
Sunt incontrolabili. Sunt sălbatici.
Am primit confirmarea că familia a apărut într-un reality-show anul trecut.
Uită-te la tine!
Familia asta e nebună. Tatăl ar trebui arestat.
Concentrează-te pe vocea mea.
Mottoul șerifului e: „Dacă minți, mori.”
O să punem punct situației, da?
Să-i ia naiba! E o familie unită și iubitoare.
E la 30 de metri.
Credeam că, odată ce cobora balonul, s-ar fi terminat totul.
Trebuia să fie un proiect distractiv.
Dar era doar începutul.
FIASCO
BĂIATUL DIN BALON
În 2009, locuiam în Colorado. Ne mutaserăm din California.
Voiam să urmărim tornade și să facem proiecte interesante.
Sunt foarte pasionat de necunoscut.
A pornit!
- Da! - Felicitări!
Ce părere ai?
Familia noastră e unică.
Da! Uite!
Falcon are șase ani.
- E foarfecă. - Ryo, opt.
Și Bradford are zece ani.
Avem parte de aventuri, construim împreună.
Ne place să trăim palpitant.
Suntem în mijlocul uraganului Gustav.
Doamne! Fir-ar să fie!
Tata ne punea mereu să căutăm experimente pe YouTube.
Așa!
Eram interesați de OZN-uri.
Locuiam vizavi de casa familiei Heene.
Richard e un tip foarte energic, plin de viață,
nu stă locului o clipă, vorbește mult și repede.
Dar era foarte deștept.
Putea construi orice. Monta tot felul de chestii electrice.
Îl întrebam dacă a făcut facultatea de inginerie.
Fereastra dormitorului nostru dădea spre curtea familiei Heene.
Bine, ridic-o!
Odată, m-am uitat pe fereastră și am observat că lucra la ceva.
La fel ca data trecută.
Arăta ca un disc argintiu.
- Ai reușit? - Da.
Trage!
Soțul meu, Richard, își dorea din 1979 să facă o farfurie zburătoare.
Voiam ca toată lumea să zboare ca familia Jetson.
Ar fi minunat.
Ai putea avea în garaj farfurii zburătoare,
să te deplasezi așa.
N-ar mai exista aglomerație.
OCTOMBRIE 2009
Am început să lucrăm la o farfurie zburătoare
care avea să aibă 6 m pe 1,80 m.
A zis că o să facem o farfurie zburătoare.
Ni s-a părut foarte tare.
Bine, Brad, treci la poziția A. La B. Merg eu la A.
- Grăbește-te! Hai! - Începem.
Ne-a luat două săptămâni să facem o farfurie zburătoare.
Asta e!
- Mișto, nu? - Da.
Speram să facem un test de aniversarea noastră.
Trebuia să legăm cu sfori balonul și să se ridice la 6 m.
Puteam vedea pe camere dacă o lua în lateral sau sus, jos.
Gata!
Ce părere aveți?
Super!
Sub farfuria zburătoare e un compartiment.
Uită-te înăuntru.
- Putem intra? - Nu e o idee bună.
Nu era conceput să găzduiască oameni.
Era doar locul în care puteam pune heliul.
Tata mă punea să filmez toate experimentele.
Și trebuia să-mi păzesc și frații.
- Sunt înăuntru! - E înăuntru.
Falcon era mai zvăpăiat.
- Falcon, afară! - Hai afară de-acolo!
Nu vreau să spun că o căuta, dar mereu dădea de necaz.
Afară!
Tot se băga unde nu-i fierbea oala.
Voia să se ascundă sub farfuria zburătoare.
Te ții de prostii!
ZIUA TESTULUI JOI - 15 OCTOMBRIE
O să pun asta. Vreau să ai grijă de…
- Vreau s-o legi bine, da? - Da.
Eu trebuia să leg farfuria zburătoare,
ca să nu zboare.
O să scot tuburile.
Am conectat furtunul de heliu. Se umplea.
Ia uite, funcționează! Se umflă.
- Mamă, nu e mișto? - Da.
Mă bucur ca un copil.
E momentul mult așteptat.
- Așa. Trei, doi, unu. - Doi, unu.
Scot cuiul.
Doamne!
Mă uitam cum se ridică și ajunsese la 6 m.
Mayumi, legăturile!
- Nu l-ai legat bine! - Ba da!
Nu.
Nu. Nu mai era la 6 m.
S-au rupt legăturile și a zburat.
Și se tot ridica.
Mayumi, de ce nu ai legat-o bine?
Eram absolut furios.
Pierdusem sute de dolari.
Înregistram și mi-am dat seama că Falcon lipsea.
Tată!
Tot încercam să-i spun că Falcon era în balon.
Falcon e acolo. Falcon era în balon!
Am încremenit de frică.
Era fratele meu. Balonul zburase și nu mai aveam ce face.
- Tată, Falcon e acolo. - Unde?
- În balon! - Era aici.
Nu, e acolo!
- Ce? - E acolo. L-am văzut intrând.
- Nu e. - Ba da.
Era acolo.
Stai! Unde e Falcon?
Am fugit în curte și m-am dus spre garaj.
Falcon!
Se ascundea mereu.
- Falcon! - Nu!
Am intrat în casă strigând.
Poate era la baie.
Am fugit în living. Am urcat la etaj, îl strigam.
Falcon!
Îl căutam peste tot
și, încet, încet, rămâneam fără opțiuni.
Ce-am făcut?
TIMP ÎN AER
Am auzit agitație și țipete în curte.
Fiul meu Brennan ne-a spus:
„Tată, Falcon era în balon și a zburat.”
Mai să-mi sară inima din piept.
Eram disperat.
Nu-mi venea să cred ce se întâmpla.
TIMP ÎN AER
Îmi ziceam: „Dumnezeule!
Vântul îl duce direct spre aeroport.
O să se ciocnească de avioane.”
TIMP ÎN AER
M-am zis să anunț autoritățile.
TIMP ÎN AER
Am pus mâna pe telefon și le-am zis: „Cred că fiul meu e într-un balon.”
Mi-au zis că, dacă e o urgență,
să sun la Poliție.
Așa că am sunat.
- E în aer? - Da.
Când l-ați văzut ultima oară?
Acum vreo 15, 20 de minute.
Cum naiba îl coborâm?
E cineva cu dv.?
Operatorul m-a cerut la telefon
ca să îi confirm ce îi spusese el.
Mi-a pus întruna aceleași întrebări.
Era un avion improvizat?
E ca un OZN.
V-a spus și el. De ce vă mai explic? Trimiteți ajutoare!
Vreau să îmi salvez fiul.
Ce nu înțelegeți?
TIMP ÎN AER
Eram în mașina de poliție,
urma să închei programul și să merg la vânătoare.
Am auzit discuții prin stație
despre un băiat dispărut, de șase ani,
care decolase într-o farfurie zburătoare.
Nu pricepeam ce se întâmplă.
Am ajuns la familia Heene de urgență.
Richard și Mayumi erau agitați.
Am verificat cu atenție toată casa.
Am verificat-o de trei ori chiar.
În plus, lumea îl căuta pe băiat și în alte locuri.
Mă încerca un sentiment de teamă,
că se putea întâmpla o tragedie.
Sunt Kim Christiansen. Continuăm imediat,
dar avem știri de ultimă oră despre o situație neobișnuită.
Este vorba despre un copil și o aeronavă improvizată, ca un OZN,
propulsată de heliu.
TIMP ÎN AER
Tatăl copilului a sunat la noi panicat,
să ne roage să trimitem un elicopter.
Directorul mi-a spus că trebuie să găsim o farfurie zburătoare
cu un băiat de șase ani.
Eram șocat. Am fugit de îndată la aeroport.
Am decolat imediat și am luat-o spre S-E
ca să-l găsim pe băiețelul din aeronavă.
Eram în mijlocul pustietății și căutam un punct pe cer.
- Uite-l! Am trecut de el. - Cred că l-am văzut.
- Îl găsim. - Mai sus, la dreapta. Așa.
- Ai trecut de el. - Uite-l!
Gata. Ne cerem scuze. A fost acul în carul cu fân.
L-am reperat acum.
Dacă aveți răbdare, poate putem vedea copilul dinăuntru.
Când l-am văzut,
era cam la 3.000 m în aer și se ducea.
Se deplasa odată cu vântul.
Eram și mai speriat, fiindcă îl văzusem
și nu puteam decât să facem fotografii.
Când vezi un accident la curse,
nu îl poți împiedica cu absolut nimic.
Eu mă uitam la televizor
când MSNBC a întrerupt transmisiunea cu Barack Obama.
O să vă rog să așteptați o clipă
pentru că avem o știre incredibilă
pe care o urmărim acum.
Nu înțelegeam ce se întâmplă.
Părea o pungă de popcorn
care zbura în văzduh.
Ca jurnalist, mă uitam la ea
și mă gândeam: „E ceva inimaginabil.”
Vinny, ni s-a comunicat
că au văzut o mână ieșind din balon.
E ca un dezastru în fața ochilor.
E cumplit.
Toate canalele difuzau știrea.
E o versiune oribilă a filmului Deasupra tuturor.
Au văzut că ușa era deschisă și, când a decolat, băiatul…
Schimbam canalele și nu mai era o știre locală.
O preluaseră ABC, NBC, CBS, CNN, Fox News.
Un dezastru în direct, la televizor.
Toată lumea promova știrea.
Avem aceste imagini de la KUSA. Le primim în timp real.
Este în direct.
Are un singur compartiment. Respiră heliu.
Se poate asfixia.
Știrea a prins avânt.
E PE BUNE? SĂRMANUL COPIL! CE NEBUNIE!
NU POT SĂ-L PRINDĂ CUMVA? O SĂ FIE PEDEPSIT
Este implicată și Garda națională din Colorado.
E ca la Apollo 13.
Mă temeam că va cădea copilul.
„O să vedem la televizor cum moare un copil mic?”
TIMP ÎN AER
Poliția spune că Richard Heene e în casă acum.
Șeriful din Larimer este și el prezent.
Au venit mai multe mașini de la știri.
Reporterii împânziseră cartierul.
Veneau și sunau la ușă.
„Ne dați o declarație?” „Nu.”
Nu aveam cablu TV.
Nu știam ce se întâmpla.
Poliția mi-a spus să stau în casă.
Dar nu puteam sta cu mâinile-n sân.
Trebuia să aflu ce naiba se întâmpla.
Mă gândeam la o mie de lucruri
și mă simțeam neputincios.
„Doamne, ce ne facem? Oare va fi teafăr?”
Atunci am aflat de o vecină
care susținea că a fotografiat ceva căzând din balon.
Nu erau siguri, dar putea fi Falcon.
Nu era o fotografie de cea mai bună calitate
și putea fi o pasăre, dar trebuia să luăm în calcul posibilitatea.
Cum să accepți așa ceva?
Dacă unul dintre experimentele mele mi-a ucis fiul?
TIMP ÎN AER
E clar că heliul se pierde repede.
Va coborî mai repede.
Nu știu cât va mai rămâne în aer.
Sunt pe drumul acesta și Jimmy, pilotul Sky9,
mi-a spus că o să ajung chiar sub el.
Când l-am văzut, m-am speriat groaznic, fiindcă se dezumfla.
Se dezumfla și cobora.
După cum vedeți, pierde mult heliu.
Nu știam cât va mai rămâne în aer sau încotro se îndrepta.
Aveam și eu un fiu de opt ani
și mă tot gândeam la tatăl băiatului.
E clar că pierde o cantitate imensă de gaz. Da.
E la mai puțin de 60 de metri de sol.
Se prăbușește. E la 30 de metri. Gata.
Am sărit, mi-am luat camera și am început să alerg.
- Înapoi la sol. - Acum aterizează. Gata!
- Foarte lin. - Ia te uită!
Doamne!
Cum a aterizat,
eram singurul care filma în direct acolo.
S-a terminat cu bine.
Acum vrem să aflăm ce face Falcon Heene.
Asta-i tot.
Echipa de intervenție găurea balonul și căuta băiatul.
Îl întorceau și cautau intrarea.
Eu raportam ce se întâmpla.
Găsește intrarea!
Brian, ce vezi acolo, lângă balon?
Am informații…
Nu prea știu cum să vă spun,
dar nu cred că au găsit pe cineva în balon.
Doamne!
Nu…
Se pare că jurnalistul KUSA de la fața locului
spune că nu era nimeni în acest compartiment.
A fost sfâșietor să anunț că nu era în balon.
Mă așteptam să spună: „A aterizat. L-am găsit. E în siguranță.”
Dar unde era? Oare căzuse?
Nu avea cum să supraviețuiască.
Ia-l pe Lewis cu tine și începe de la 36.
Căutarea la sol era în desfășurare, și speram să-l găsim pe Falcon
undeva pe ruta balonului.
A trebuit să se întoarcă 88 km.
Credeam că ne pregătim pentru o înmormântare.
ORA 15:59
ORA 16:00
Eram în bucătărie.
Dintr-odată, am auzit agitație, țipete.
Nu știam ce se petrece.
Poate primiseră vești și nu aflasem eu.
La început, nu mi-a venit să cred.
M-am uitat din nou.
Îmi amintesc că m-am întors.
Doamne!
Falcon!
Ești acasă!
Încă îl mai văd în fața ochilor pe Falcon, cum stătea acolo.
Richard s-a dus la el și l-a îmbrățișat.
Și apoi nu l-am mai lăsat singur.
Nu mi-a venit să cred. A fost cea mai mare surpriză.
Nu înțelegeam nimic.
Eu mă duceam să le spun că mi-e foame.
Și ei au luat-o razna.
Ne-a întrebat: „De ce plângeți?” Ceva de genul ăsta.
I-am zis: „Ce m-am speriat! Unde naiba ai fost?”
Când ne-a spus unde fusese, nu mi-a venit să cred.
Încercasem să mă strecor în farfuria zburătoare
pentru că era o farfurie zburătoare.
E foarte tare.
Avea un mic compartiment în care încăpeam perfect.
Voiam să locuiesc acolo.
Falcon, ieși! Vino aici!
Ce naiba faci? Ieși de-acolo acum!
A țipat la mine și m-am speriat.
Mi-am zis că mai bine plec.
Voiam să intru în casă și să mă relaxez puțin.
Mi-am croit drum prin casă
până la noua mea ascunzătoare, în podul garajului.
M-am relaxat acolo o vreme, și apoi m-am plictisit, am adormit.
Și abia când m-am trezit
am început să aud sunete ciudate, oameni, mașini.
Apoi, până la urmă, am ieșit, înfometat și plictisit.
Am coborât și le-am zis:
„Ce de oameni aici! Ce nebunie!”
Abia aveam loc să trec de ei.
Cineva m-a întrebat: „Tu cine ești?”
Avem știri de ultimă oră.
Copilul a fost găsit în viață.
Băiatul de șase ani nu urcase în balon.
Era în casă.
CEL MIC A FOST GĂSIT ÎN GARAJ
A ATERIZAT ACASĂ! SUNT DERUTAT
Era în acasă?
Poliția a percheziționat toată casa
și n-au găsit un băiat de șase ani?
Știu că e o prioritate
de fiecare dată când avem un copil dispărut
să se percheziționeze casa.
Și credeam că am făcut-o.
Credeam că am făcut-o destul de minuțios,
dar se pare că nu.
ORA 17:04
ORA 17:05
Toți producătorii ne sunau să ne spună:
„Trebuie să mergeți la ei acasă!”
Cartierul era împânzit de mașini
și jurnaliștii tot băteau la ușa familiei Heene,
dar ei nu dădeau declarații.
Purtătorul nostru de cuvânt mi-a spus:
„Domnule, mă depășește situația.
Puteți prelua dv.?”
JIM ALDERDEN ȘERIF LARIMER
Uneori, șefii trebuie să ia taurul de coarne.
Autoritățile încă nu știu sigur dacă băiatul a fost în balon,
deși frații lui, care sunt afară…
I-am cunoscut pe Richard, Mayumi și pe copii,
iar Richard a decis că vrea să vorbească cu presa.
N-am vrut să vorbesc cu presa, dar mi-au spus:
„Dacă nu vorbești cu ei, măcar dă-le ceva,
altfel te urmăresc două săptămâni.”
Mi-am zis: „Doamne!”
L-am rugat să vină cu mine.
El e Richard, tatăl.
E puțin intimidat de camere, așa că luați-l ușor, da?
Trebuia să mă detașez de tot ce se întâmplase.
Am încercat să rămân calm.
Vreau să mulțumesc poliției locale din districtul Larimer.
Dar abia așteptam să intru în casă.
Vreau să mulțumesc elicopterelor de știri, care au ajutat la căutare.
A fost ciudat, erau istoviți, dar parcă și detașați.
Alte întrebări?
Aveam nevoie de timp.
Voiam să mă bucur de timpul petrecut cu fiul meu, după toată agitația.
Dar oamenii tot insistau.
„Mergi la interviu, fă una, fă alta!”
Așa că am bătut palma cu un producător.
„Bine, acceptăm un interviu cu Larry King.”
ORA 18:58
Trebuia să aibă loc seara.
Au intrat cameramanii, regizorii, producătorii.
I-am zis: „Richard, dacă ajungi la Larry King, te vede o lume întreagă.”
Și mi-a zis: „E în regulă, ne descurcăm.”
Aveam emoții. Copiii mei erau derutați.
Dar mă simțeam presat să continui.
Mai era și în direct.
Bun-venit, telespectatori din toată lumea!
Sunt Wolf Blitzer, în locul lui Larry. Mergem la Fort Collins, Colorado.
Nu știu dacă Falcon mă poate auzi…
Știu că a adormit în garaj.
Nu i-ai auzit strigându-te?
Falcon, ne-ai auzit când te strigam?
Da?
De ce n-ai ieșit?
Ați spus că…
o facem pentru show.
Măi!
Nu.
Ce a spus?
Se auzea tare în cască.
Șuiera puternic și nu am auzit ce a spus.
N-am dat importanță.
Reacția noastră a fost: „Ce?”
Îmi amintesc că am fost șocat când a spus că era de show.
Nu știam despre ce vorbește.
M-am uitat la Dean și mi-am zis: „Acu' e acu'!
Să vezi ce se întâmplă acum, de la cuvintele astea!”
Nu se auzea bine, dar l-ați auzit fiindcă ai spus „Măi!”
Da, am auzit ceva, dar n-am înțeles ce a spus.
Ce a vrut să spună cu „show-ul”?
Habar n-am. Cred că vorbea despre presă.
I-au tot pus întrebări.
Avea doar șase ani
și oamenii interpretează cum le convine lor.
După aceea, s-a dus de râpă tot.
„A făcut-o pentru show.” Toată lumea se întreabă ce a vrut să spună.
E O FARSĂ BĂIATUL I-A DAT DE GOL LA INTERVIU
A FOST O FARSĂ? DOAMNE
Atâția bani aruncați ca să cauți un băiat care nu era…
E culmea că am spus o propoziție
și am afectat întreaga țară.
De la dezastrul din aer la cel din platou,
întrebarea este: „Cumva a fost o farsă?”
Familia asta o să dea de necaz.
PUNEȚI-L ȘI PE TATĂL ĂSTA JALNIC ÎNTR-UN BALON
A fost cel mai cumplit coșmar. „Doamne!”
VINERI A DOUA ZI, DE DIMINEAȚĂ
Dimineață, l-am întrebat pe Falcon: „Ce ai vrut să spui?”
Falcon a spus că, înainte de interviu,
cameramanii îl tot întrebaseră
cum se suise în pod, să le arate, de show.
Falcon, așa ai urcat, pe acolo?
Încă îmi amintesc fața acelui reporter.
Îmi amintesc fața lui
și îmi amintesc că m-a întrebat:
„Îmi arăți și mie cum ai urcat, de show?”
„Da, sigur.”
Mi-am zis: „Doamne!
Mai bine mai dau un interviu
ca să dovedesc că nu a fost o farsă.”
Richard, Mayumi, Falcon, frații Bradford și Ryo.
Forumurile sunt luate cu asalt de sceptici.
Ai spus: „A fost de show”?
Erau multe camere în curtea noastră
și ni se mai luaseră interviuri.
Falcon, ești bine?
Crezuseră că îi va ajuta.
Mamă, îmi vine să vomit.
Dar lui Falcon i s-a făcut rău în direct.
El nu voia asta.
Era ca un spectacol de circ.
- Vrei la baie? - Da.
Ar fi trebuit să spună: „Vom urmări niște reclame
până își revine cel mic.”
Dar nu! Ei i-au dat bice.
Se simte bine? Merge cineva cu el?
Mayumi, vrei să mergi cu el? E în regulă.
- Se poate? - Sigur.
- Bine. - Înțelegem.
Mulțumesc.
Bietul Falcon era supărat, stresat și vomita,
îl asaltau cu întrebări.
Am simțit nevoia să-i apăr.
Sunt inventatori.
Vor atenție, dar nu pe seama copiilor lor.
N-a fost o glumă.
Eu chiar îi credeam nevinovați.
Știrile locale și naționale începuseră să ofere detalii despre familia Heene.
Richard Heene susține că urmărește furtuni și e inventator.
Se pare că copiii lui vorbesc urât.
Sunt multe semnale de alarmă.
Richard spune că vrea ca familia lui să nu se ferească de aventură.
NU VI SE PARE CUNOSCUTĂ FAMILIA?
Apoi afli că au fost la emisiunea Wife Swap, „schimb de soții”.
N-ai vrut tu să faci schimb de vieți cu altă femeie?
Nu, eu vorbesc! Ți-am pus o întrebare.
Vrea să coboare.
Te așezi sau cobori?
Am participat la emisiunea Wife Swap, cu Richard și Mayumi Heene.
Gata!
O nouă aventură, da!
Când am văzut farfuria zburătoare la televizor, mi-am zis:
„Nu știu de ce spun că e un copil în balon,
eu știam că nu e.”
De unde ați știut că nu era?
Sunt medium.
Ideea e că ești leneșă și nu vrei să faci nimic.
Și ești nașpa!
Când am văzut balonul, la asta m-am gândit:
„Richard a făcut-o intenționat.” Asta a fost prima mea reacție.
Ți-am zis fără carne.
Căuta atenție.
Uită-te la tine!
Richard, ți-am zis fără carne. O să cureți…
Dar l-am cunoscut pe dl Heene în emisiune
și am văzut câtă grijă avea de copiii lui.
Și nu-mi puteam imagina
că ar spune intenționat că fiul lui era în balon.
Vreau la mama!
Băieți!
Luând în calcul că mai fuseseră la televizor,
e posibil ca emoțiile pe care le exprimaseră
în cadrul acestui incident să fi fost regizate, nu reale.
- Ați văzut emisiunea? - Nu.
După cum se vede după ținuta mea, prefer genul western.
Valorile portretizate în filmele de pe vremuri
sunt cele în care mă regăsesc, vechile valori americane.
Oamenii ne acuzau că voiam faimă cu orice preț
pentru că fuseserăm la Wife Swap, ceea ce nu e adevărat.
N-aș fi participat niciodată la emisiune.
Mi s-a părut aiurea, dar ne-au oferit bani.
Aveam nevoie de bani.
Vineri, reacțiile au devenit tot mai tranșante,
toată lumea ne critica.
Trebuia să facem cumva să le demonstrăm tuturor
că a avut loc acest incident și că a fost foarte periculos.
De asta am făcut publice clipurile.
O alertă Fox News, un clip nou.
Ni s-a spus că avem o filmare
care arată momentul în care balonul a decolat.
E un proiect adevărat. Nu am inventat nimic.
Mayumi, legăturile! Nu ai pus…
Când am văzut clipul, m-am gândit că reacția lui Richard
părea cam exagerată, cam regizată.
În haosul creat, Richard Heene nu pare să-și audă fiul mai mare
care strigă întruna: „Falcon e în balon!”
- Tată, Falcon e acolo! - Unde?
Pe navă!
Ce?
Era ca un reality-show.
Clipul ăsta nu va face decât să pună paie pe foc
că ar putea fi o farsă.
Poliția insistă că nu crede asta.
Au spus că nu vor depune…
Unii comentau: „E făcătură.”
Nu-mi venea să cred. Nu are cum.
Urmăriți-l! N-a fost niciun fel de regie.
N-ai legat bine funia. Doamne!
CE JALNIC
Țipam fiindcă eram furios.
A fost 100% real.
Credeam că clipurile îi vor lămuri, dar nu a fost așa.
Vino aici!
Vezi? E lumină afară, e multă lumină, da?
Cum să dormim? Uită-te!
Le-am zis: „Gata cu interviurile.
S-a terminat.” Dar sunt încă acolo.
SÂMBĂTĂ LA DOUĂ ZILE DE LA LANSARE
Dle Heene, vă rog să ieșiți.
În ziua de sâmbătă,
pe la prânz, am primit un telefon de la Heffernan, parcă,
care zicea că pot veni la secție să-mi iau balonul.
M-am dus. Eram încântat. Voiam să-mi recuperez farfuria zburătoare.
Apoi zice: „Înainte să-ți dau farfuria zburătoare,
putem să mai lămurim niște lucruri?”
M-a întrebat dacă vreau să fac un test poligraf.
Nu aveam de gând să-i dau balonul,
dar m-am folosit de acest pretext
ca să coopereze și să vină la secție.
I-am dat de înțeles că noi îl credeam,
că suntem de partea lui.
De fapt, ce doreați?
Speram să fie de acord cu testul poligraf
ca să mărturisească.
Vreau să poți ieși azi de-aici
și să le spui reporterilor:
„Am dat un test poligraf și am trecut.”
Am zis că fac testul.
„Îmi iau farfuria zburătoare, și mă duc acasă.”
Când ai sunat la Urgențe, știai că Falcon nu era în balon?
Nu.
Vreau să mă mișsc puțin.
Era evident că dle Heene încerca să păcălească testul.
Se încorda, nu răspundea direct la întrebări,
se gândea îndelung înainte să dea un răspuns
și, cel mai nostim dintre toate, se prefăcea că adoarme.
Sunt tehnici știute, lucruri cu care poți păcăli un poligraf.
Pot să mă ridic o clipă?
Doamne…
Ce faci?
Nu, am ațipit.
Bine.
Eram istovit.
Cred că eram nedormit de 50, 54 de ore.
Inspiră adânc!
- Bine. - Bine?
Sunt diabetic de la 15 ani.
Mi-am făcut analiza
și glicemia îmi crescuse foarte mult.
Richard, trebuie să te concentrezi.
Apoi s-a enervat.
Concentrează-te să ții ochii deschiși.
Nu știu de ce era supărat.
I-am răspuns sincer la întrebări, i-am zis tot ce voia.
Nu a fost concludent.
A ieșit neconcludent fiindcă s-a folosit de acele tehnici.
Dar am trecut la Mayumi.
Mayumi a venit și ea la secție
ca să îi facem un test poligraf.
Am vorbit și cu Richard, ca să auzim ambele variante.
După poligraf, Bob Heffernan a spus:
„Ai picat testul.”
„Serios?”
Aș vrea…
Mi-aș dori ca unul dintre noi să rămână cu copiii,
dar nu cred că se poate.
Plângea și mi-a spus:
„Da, a fost o farsă.”
Era o mărturisire.
Ați construit balonul pentru farsă?
Ăsta era scopul?
Sincer, experimentul în sine nu a fost doar pentru asta.
Pe atunci, nu vorbeam așa bine engleză
și nu am înțeles cuvântul „farsă”.
A fost o farsă.
Studiase engleza în Japonia
și apoi, încă trei ani în SUA.
Nu era o barieră lingvistică.
Acum spui: „Da, am mințit,
și am gândit această farsă ca să atragem atenția publicului.”
Am aflat și că familia Heene se străduia
să filmeze o emisiune.
Le-ar fi prins bine să ajungă la știri,
să se facă cunoscuți cumva.
Cred că acesta este motivul pentru care au creat farsa.
Nu are nicio noimă.
De ce să fac ceva care se va întoarce împotriva mea,
să ajung la închisoare?
Cum ajung la TV dacă fac asta?
Le-ați spus băieților ce făceați?
Le-am spus.
Cum i-ați convins să accepte?
Le-ați cerut să mintă că fratele lor s-a urcat în balon?
Da.
Ceva de genul ăsta.
După interogatoriu, aveam destule probe pentru a o aresta.
Se întorc chiar acum.
Aseară, poliția a confiscat probe din casa familiei
și, din cele patru acuzații pe care speră să le aducă,
două sunt infracțiuni grave,
cu până la șase ani de închisoare și amendă de 500.000 de dolari.
DUMINICĂ LA TREI ZILE DE LA LANSARE
Joi am trecut printr-un calvar, o urgență,
iar duminică eram infractori.
O femeie mi-a dat un număr și mi-a spus:
„Sună-l pe avocatul acesta, David Lane.”
În duminica de după incident, au venit de la Fort Collins.
DAVID LANE AVOCAT
Era clar că Richard și Mayumi își iubeau copiii din toată inima.
Mayumi nu vorbea engleză bine,
i-am explicat ce înseamnă cuvintele „farsă” și „fraudă”.
- Știați că e în pod? - Nu.
Apoi am văzut clipul cu așa-zisa „mărturisire” a lui Mayumi.
N-a fost o mărturisire.
Unde era Falcon? Falcon era în pod?
Chiar nu știam.
Când ai de-a face cu cineva care nu înțelege bine limba,
aceste întrebări vor rezulta sigur
în declarații false de la un suspect.
Știai că e undeva în casă,
dar nu știai că e în pod?
Nu.
I-am spus lui David Lane că nu voi recunoaște aceste acuzații.
Mi-a zis: „Înainte de orice,
citește despre cazul lui Tim Masters.”
Tim Masters e nevinovat, bine?
L-am reprezentat pe Tim Masters într-un caz de crimă,
el fiind nevinovat.
Masters a fost condamnat pentru uciderea unei femei.
Avocații lui susțin că procurorii au ascuns probe cruciale,
dar procurorul neagă acuzația.
Mi-am zis: „Polițiștii sunt corupți.”
A fost închis pe nedrept zece ani.
„Nu trec și eu prin asta.”
Mi-am zis că e posibil să fie victime ale sistemului.
Le-am zis că voi lucra pro bono și stabilim detaliile mai târziu.
Să văd ce pot face.
Se știe în tot statul că David Lane e antipoliție.
Poliția din districtul Larimer nu e coruptă,
cum nu e nici cea din Fort Collins
sau sistemul judiciar din Larimer.
Voiau să obțină condamnări.
Și, având parte de atâta presiune mediatică,
Richard și familia lui riscau să fie neîndreptățiți.
Până nu văd probele în acest caz, nu avem de unde ști
ce susțin polițiștii că ar avea.
N-am o părere bună despre David Lane. E un circar.
Nu aveau probe.
Apoi, procurorul ne-a propus o înțelegere.
„Richard, vei primi o condamnare pentru infracțiune.
Vrem să accepți 30 de zile de închisoare.
Dacă faci asta, Mayumi poate primi o contravenție
și nu va fi deportată în Japonia.”
Mi-am zis: „Nenorociților!
Amenințați că o veți deporta pe mama copiilor pentru asta?
Ce Dumnezeu aveți?”
Dacă merg la proces și pierd,
va trebui să părăsesc țara.
Nu voi mai putea să văd copiii,
nu-l voi mai putea vedea pe Richard.
Noi nu le-am propus așa ceva.
Cunoscându-l pe procurorul districtual,
nu cred că i-ar fi presat să accepte o înțelegere.
Eram acuzați de toate aceste infracțiuni
și Mayumi putea fi deportată.
Îmi puteau lua copiii.
Eu ajungeam la închisoare.
Ce naiba facem?
LA O LUNĂ DE LA LANSARE
Am mers la tribunal și i-am spus lui David:
„Nu voi pleda vinovat. De ce nu pot lupta?”
„Poți și ai putea câștiga.
Dar trebuie să te gândești la soția ta.”
„Nu pot pleda vinovat!”
Bună dimineața!
Cum pledați?
Vinovat.
Am citit dosarul…
Mi-am zis: „Trebuie să terminăm cu treaba asta.”
Trebuia să ne vedem mai departe de viață.
Richard și Mayumi Heene, cuplul care a pus la cale farsa cu balonul,
și-au aflat soarta.
Richard Heene va petrece 30 de zile la închisoare. Soția lui, 20 de zile.
Se va prezenta acolo zilnic,
dar va face muncă în folosul comunității.
Richard a dus povara.
Eu plâng, scuze. Chiar m-a impresionat.
De ce?
E foarte nedrept.
Mottoul șerifului e: „Dacă minți, mori.”
Nu există a doua șansă.
Când l-au închis pe tata, mi-am dat seama
că, într-un fel, e vina mea, că am exagerat.
Îi tot spuneam că Falcon e acolo pentru că așa credeam,
dar nu era.
Îmi amintesc că credeam că am greșit cu ceva,
dar, privind în urmă, aveam doar șase ani.
Adulții s-au uitat în gura mea
și au înțeles ce au vrut din spusele mele,
au făcut din țânțar armăsar.
E șocant.
90 DE ZILE MAI TÂRZIU
Mi-am ispășit pedeapsa, gata.
Mi-am sunat ofițerul de probațiune, și i-am zis că mă mut.
Primeam prea multă atenție.
Vecinii, presa.
Voiam să se care cu toții.
Așa că am plecat.
A trebuit să-mi schimb școala, să-mi iau adio de la prieteni.
Și eram foarte mâhnit.
Cum de s-a întâmplat una ca asta?
Ultima dată i-am văzut chiar înainte să plece.
Am bătut la ușă. N-au răspuns. Voiam să vorbim cu băieții.
Ziceau: „Nu mai putem vorbi cu voi.”
Mi s-a părut jignitor. Știam că fusese o farsă.
E nebunie curată. Aici a stat.
Și a adormit.
Richard a profitat de noi.
A profitat de toată țara, de toată lumea.
Ce nedrept!
Nu e corect să faci așa ceva.
Richard ne-a păcălit pe toți.
Cu toții avem o părere,
ne place să spunem că oamenii sunt într-un fel sau altul.
Dar oamenii ca Richard nu sunt oameni obișnuiți.
Sunt complicați.
Crezi că-l cunoști, dar nu îl cunoști.
După acest incident, ne-am mutat în Florida și am început o nouă viață.
Am găsit o casă ca o fortăreață.
E un loc unde te poți ascunde, să uiți ce s-a întâmplat.
Bravo! Da!
În 2020 guvernatorul din Colorado i-a grațiat pe Richard și Mayumi
ca să „mergem mai departe”.
Am fost grațiat, deci înseamnă că sunt un om bun.
Nu e adevărat ce s-a spus despre mine.
Eu așa zic.
Pe ăsta îl tăiem aici.
M-a surprins că a fost grațiat
fără a se lua legătura cu poliția și cu cei implicați.
M-a supărat că au făcut-o
fără ca Richard să își recunoască măcar vinovăția.
Vrem ca apa să curgă pe toată…
După grațiere, am devenit cetățean american.
Nu trebuie să-mi mai fac griji că mă vor despărți de copii și soț.
Vreau să văd cum arată. Serios.
Povestea cu balonul s-a sfârșit.
E trist, pentru că mi-a plăcut.
Dar eu nu stau degeaba.
Bine.
Îmi place.
Lucrez la ceva nou.
O să fie impresionant.
Serios?
Da.