Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hűha! Telt ház van.
ROB FORD POLGÁRMESTER
Jó napot mindenkinek!
Hadd ragadjam meg az alkalmat,
hogy kommentáljak pár dolgot, ami napok óta kering a médiában.
Nem használok crack kokaint, és nem is vagyok a kokain függője.
Azt a rohadt!
Mi a fene!
El se hiszem, hogy mit mondott Toronto polgármestere a tévében.
Ami sok, az sok!
Tiszteletet követelek!
Amint Rob polgármester lett,
mindenki azonnal tudta, hogy a következő négy év nem lesz unalmas.
A közönség imádta.
Igazi rocksztár volt.
A szokványos politikai mércével mérve a sikere megmagyarázhatatlan volt.
Le akarják nyomni a torkunkon, de nincs támogatásuk, ezért dühösek.
Cirkuszt csinált a Városházából.
Egy szemernyi hitelesség sincs benne.
Mindig igyekezett átlagos polgárnak látszani,
de amit mondott, az hazugság volt.
POLGÁRMESTER INNI MENTEM - MAJD JÖVÖK
Rájöttünk, hogy Kanada legnagyobb városa
olyan férfi kezében van, aki önmagát sem képes kontrollálni.
Tűnés a birtokomról!
Ha ön mégis alkoholista, ami…
Polgármester, van drogproblémája?
Mondtam neki: „Rob, van rólad egy videó, amin kokaint szívsz.”
De ő azt mondta, ne aggódjak, nincs ilyen videó.
Hidd el, láttam. Azon a felvételen Ford drogozik.
Ez mind hazugság.
Nem hiszem el, hogy itt vagyok. Ez őrület!
Ha a becsületemben sértenek meg, agresszív leszek.
Annyi váratlan fordulat történt, hogy nem tudtad, mire számíts.
És volt még valami.
Olivia Gondek azt állítja, ki akartam ny***i.
Azt a rohadt!
Tessék kapaszkodni! Ez durva lesz.
A POLGÁRPUKKASZTÓ POLGÁRMESTER
A mosómedvék is felkeresték tegnap éjjel a Spadina sugárút tömött kukáit.
Igazi lakomában volt részük,
hála a szemétszállítók immár 16 napja tartó sztrájkjának.
2009-ben szerkesztő voltam egy torontói hírcsatornánál.
Torontó, a kontinens negyedik legnagyobb városa, fulladozott a szemétben.
RIPORTER
Undorító volt.
Hegyekben áll a szemét, és az emberek csak úgy…
Csak úgy eldobják bárhova. Ez nem jó.
Ahhoz, hogy dolgozni mehessek, köveket kell keresnem az utcán,
hogy elriasszam velük a mosómedvéket.
Egyre csak gyűlt a szemét. A meleg miatt iszonyú büdös volt.
A szemét gyakorlatilag már rotyog a több mint 30 fokos hőségben.
A helyzet sokat ártott az akkori polgármesternek,
David Millernek.
A polgármester képtelen megoldani a problémát.
A sztrájktól a pozíciója meggyengült,
és 2010-ben úgy döntött, lemond a polgármesteri tisztségről.
Nem volt felkészült utódja, aki felválthatta volna.
Így bárki beugorhatott a nyílt versenybe,
hogy hangzatos narratívával a címlapokra kerüljön.
Szólna nekik, hogy megjött?
Rob Ford a barátom volt, így rögtön felhívtam:
„Rob, indulnod kell!” „Biztos?” - kérdezte.
VEZETŐ ASSZISZTENS
És mondtam, hogy eljött az ő ideje.
Rob a politikai tevékenysége legelejétől
közszolgának tartotta magát.
Az embereknek dolgozott.
Képviseletet akartak. Nem voltak képviselve.
Nem volt titok. Kérdezték: „Tanácsos leszel?” Mondtam: „Igen.”
Az emberek dühösek voltak, és torkig voltak a városvezetéssel.
Annyira biztos voltam benne, hogy megérett az idő Rob számára,
hogy felmondtam a marketinges állásomat,
és attól kezdve neki dolgoztam, mint közösségi média tanácsadó.
Lefújjuk az esztelen közpénzpazarlást,
ami a politikusokat luxuscikkekhez juttatja,
a barátaikat meg zsíros szerződésekhez.
Robbal legelőször a 2003-as választások után találkoztam.
VÁROSI TANÁCSOS
Arra gondoltam: „Honnan jött ez a fickó?”
Bejött, és rám mosolygott.
Mondtam neki: „Tegye azt, amit Cho úr.” Lehurrogott.
Annyira agresszív volt, hogy sokan nem akartak mellette ülni.
És addig cserélgette a helyét, míg végül két ülésnyire került tőlem.
- Senki nem beszélt magához. - Oké, tanácsos úr!
Rob Fordot tanácsosként sok bírálat érte.
Gyakran tett politikailag nem korrekt kijelentéseket.
Ha nem szúrod magad és nem vagy meleg, nem leszel AIDS-es.
Egyszer aztán elmondta, hogy indul a polgármesteri székért.
Próbáltam lebeszélni, mondtam, hogy veszteni fog,
hogy nincs esélye, ne tegye ki ennek a családját.
De ő azt mondta: „Nem, nyerni fogok. Tényleg.”
Induljatok ellenem, ha azt hiszitek, jobb munkát tudtok végezni a körzetemben.
Egyik barátom felhívott, hogy mit tudok Rob Fordról.
És hogy jó lenne-e polgármesternek.
KABINETFŐNÖK
És mondtam, hogy szerintem nem.
Tizennégy évig szolgáltam tisztként a kanadai hadseregben.
Kimerülten tértem vissza,
és megszakadt minden üzleti kapcsolatom.
Így munkát kerestem.
A Ford családot Rob bátyja, Doug Ford révén ismertem meg.
Megkérdezte, lennék-e a kabinetfőnöke.
És én igent mondtam.
Azt hittem, hogy a munka hat hétig fog tartani,
mert nem hittem, hogy Rob Ford messzire jut.
Doug és Rob nagyon közel álltak egymáshoz.
Dougnak óriási befolyása volt fölötte,
mert egyszerre volt a bátyja és a kampánymenedzsere.
És abban mindvégig egyetértettek, hogy ez a Ford család közös vállalkozása.
Rob Ford új a politikában, de a családja nem.
Apám a 401-es képviselője volt.
Rob megboldogult édesapja a nulláról kezdte,
és multimilliomos lett.
Itt nőttek fel a gyerekeim.
A pincében, egy pingpongasztalon kezdtük el a vállalkozást.
Nyomdát alapított.
DECO CÍMKÉK
Itt egy matrica Rob Ford cégétől, a Decótól, ahogy akkor hívták.
ROB FORD POLGÁRMESTER
Az apjuk nagyon szigorú volt a gyerekeivel.
Rob mindig igyekezett különféle módon az apja kedvében járni.
Miért nem fogja be a száját?
Az apja is politikus volt, aki imádta az amerikai focit, játszott is.
Rob is imádta, de nem volt jó játékos.
Nem volt érzéke az üzlethez sem.
Így végül a politikával igyekezett az apja kedvében járni.
7 HÓNAP A VÁLASZTÁSIG
Doug Ford elmondta, hogyan akarja elindítani a kampányt.
Ötezer embert akart a Torontói Kongresszusi Központban.
Kinevettem. Nem hangosan, hanem halkan.
Sose láttam politikai eseményt pár száznál több résztvevővel.
Ötezer nevetségesnek tűnt.
Ford polgármester!
De a közösségi médián keresztül mozgósítottuk a támogatóinkat,
és az volt a terv, hogy elvonulunk a Városházára.
Öt perc múlva indulunk. A Yonge Streeten megyünk.
A végén, ha ismerik Torontót, rákanyarodtunk a Victoria Streetre,
ahol van egy tévéstúdió.
Elvonultunk a tévéstúdió előtt.
Épp Rob Ford próbál ingyen reklámhoz jutni a reggeli műsorunk hátterében.
Megszakították a reggeli műsorukat,
hogy beszámoljanak a felvonulásról.
Csak köröznek a székház előtt. Jól van.
Zseniális, ingyenes reklám volt a kampány első napján,
és szégyelltem magam, hogy nem az én ötletem volt.
Gondoltam: „Zseniális, Tom. Remek ötlet. Vezess minket!”
Etobicoke-i vagyok, ahogy Rob Ford is.
Csak egy kicsivel vagyok idősebb nála.
De meglehetősen szimpatikus és érdekes embernek találtam.
Ezért gondoltam, hogy írni fogok a kampányáról.
Bevallom, úgy mentem el Etobicoke-ba, hogy nem tudtam, mire számítsak.
TORONTÓI KONGRESSZUSI KÖZPONT
Óriási terem volt. Arra gondoltam: ”Tényleg megtölti ezt?”
Én voltam ott az egyetlen riporter.
És bent annyian voltak, hogy alig bírták pótolni a székeket.
Tömve volt a terem.
Mondtam neki, hogy azt hiszem, nagyjából 2000 ember van ott.
Felment a színpadra, és azt mondta: „Nagyon köszönöm, hogy eljöttek.
Ötezren vagyunk itt ma este.”
Mert ha kimondod, igaz lesz.
FORD POLGÁRMESTER
Körülnéztem a teremben, és láttam Bay Street-i bankárokat,
és láttam buszsofőröket.
Szerintem Rob Ford lenne a legjobb torontói polgármester.
Vigyáz az én pénzemre és a tiedre.
És a támogatói, akik eljöttek,
megfeleltek a lakosság pontos keresztmetszetének.
Tisztességes ember.
Rob közülünk való, és az emberekért él.
A kampányát így foglalták össze nekem:
Rob Ford szinte mindenkinek átadja a névjegyét, akivel találkozik,
és azt mondja: „Ha bármi gondod van, hívj fel!”
Egyik kollégám mesélte, hogy az apjának volt egy fa a kertjében,
ami nagyon beteg volt.
A barátom apja felhívta Rob Fordot.
Rob odament, megnézte a fát, és kitalált valami megoldást.
Azonnal megoldotta a problémákat.
Van valami gond a házában? A zuhanyozó, a tűzhely, a hűtő?
Mindenkinek segített.
Nem számított, hogy az ő körzetében élnek-e,
vagy a város egészen más pontján.
És ezért imádták.
Rob Ford a legjobb. Becsületes.
Kell valaki, aki kiáll azért, amiben hisz.
Gyerünk, Toronto! Rob Ford a polgármester.
Elképesztő volt az a szeretet és támogatás, amit a teremben éreztem.
És akkor jutott eszembe először, hogy esélye van nyerni.
A média eléggé meglepődött, hogy milyen gyorsan nő Rob népszerűsége.
Én neki szurkolok.
- Mehet? - Igen.
És elkezdtek keresgélni a múltjában.
RENDŐRSÉGI FOTÓ
Fordot letartóztatták ittas vezetésért 1999-ben Floridában.
Rob Ford mindent beismert,
miután egy lap nemrégiben azzal vádolta,
letagadta, hogy letartóztatták marihuána birtoklása miatt.
Hibáztam, én is ember vagyok, és csak annyit mondhatok, hogy bocsánat.
És egy 2006-os bocsánatkérés amiatt, hogy azt hazudta,
nem vágott trágárságokat egy házaspárhoz részegen egy hokimeccsen.
Ám az összes kínos incidens dacára a népszerűsége egyre csak nőtt.
Az embereknek elegük van a pazarlásból. Ez biztos.
Nagyon jól ráérez az emberekre, viszont eléggé kiszámíthatatlan.
Én vezettem a kampánybuszt. Általában két különböző reakciót láttam.
Vagy integettek és ujjongtak, vagy bemutattak az ujjukkal.
Nem volt középút.
SZAVAZ A VÁROS 2010
A választás napja, a változás napja.
Zártak az urnák Torontóban, ahol ma új polgármestert választanak.
A választás napján Fordék a családi házban gyűltek össze,
ahová pár sajtóorgánumot is meghívtak.
Rob Ford volt a stáb legkevésbé optimista tagja.
Rengeteg kétsége volt.
Nagyon aggódott, hogy nem csinálta jól, elszúrta.
Elég egyértelmű az eddigi eredményekből, hogy Ford győzött.
Rob Ford Toronto megválasztott polgármestere.
Megválasztottak!
Istenem!
Nagy megkönnyebbülés volt, hogy nyert.
Mind elmentünk a Kongresszusi Központba,
ahol kezdődött az egész,
és több ezer ember volt ott.
Úgy küzdöttük magunkat át a tömegen. Szinte nem kaptunk levegőt.
Olyan volt, mint amikor a hadseregben felkészítettek a zavargásokra.
De jó érzés volt, picit visszaigazolás is, mert sokan nem hitték el, hogy képes rá.
Én magam sem hittem.
Torontó ezennel kinyitja kapuit, hölgyeim és uraim!
Egy, kettő, három, mosolyt!
És ismét!
Az első munkanap hihetetlen volt.
Örök kívülállókból bennfentesek lettünk.
Akkor kerültem a torontói tanácsba…
VÁROSI TANÁCSOS
…amikor Rob Fordot megválasztották.
Azelőtt is hallottam már róla,
főként a nagyon jobboldali, populista nézetei miatt.
Az első évben megszavaztatta a programját.
Azt mondta: „Ha egyetértesz velem, dolgozhatunk együtt,
ha nem, elpusztítalak.”
Elérte, hogy a városi tanács eltörölje az autók regisztrációs adóját.
A közlekedés alapvető szolgáltatás lett, így az alkalmazottak nem sztrájkolhattak.
Lépésről lépésre megvalósította a tervét,
hogy a város működjön, a pazarlásnak meg legyen vége.
Szóval az első éve jó volt.
De voltak apró jelei, hogy Rob…
nem teljesít 100%-osan.
2012. MÁRCIUS
Lelépett a városi tanács üléseiről, hogy egy focicsapatot edzhessen.
Az etobicoke-i gimi csapatát.
Indulj!
Szenvedélye volt az edzői munka,
és emiatt került bajba, mikor tanácsosként
hivatalos borítékot küldött a lobbistáknak,
hogy pénzt kérjen az alapítványa számára.
Ez összeférhetetlenség, így bírósági ügy lett belőle.
Egy bírósági tárgyalás után
a polgármester futva menekült a média elől,
hogy elkerülje a kérdéseket.
Nem beszélhet. Nincs vége.
A bíró megállapította az összeférhetetlenséget,
és erre egyetlen büntetést tesz lehetővé a törvény:
a hivatalból való eltávolítást.
És Rob dühös volt.
Ez a baloldal politikája.
Mindent megtesznek, hogy kiűzzenek innen.
De foggal-körömmel harcolni fogok a posztomért.
És Rob Ford fellebbezett.
A polgármester ragyogva sétált be a hivatalába,
miután egy háromtagú bírói testület helyt adott a fellebbezésnek.
Végül
Rob nyert.
De a bírósági tárgyalások stressze egyértelműen megviselte érzelmileg.
2013. FEBRUÁR 23.
Épp 2013 telének közepén jártunk,
és a torontói Garrison-bálon voltam,
ami egy évente megrendezett katonai gála.
Volt ott pár ember, akiket ismertem a hadseregből.
Ez nagyon mély kapcsolatot jelent, így remek estére számítottam.
Úgy tudtam, Rob nem lesz ott,
mert a hétvégére Chicagóba utazott,
hogy a bátyjával és pár barátjával megnézzenek egy hokimeccset.
Amolyan fiús hétvégéje volt.
De kaptam egy SMS-t a testőrétől, hogy Rob mégis ott lesz.
Azonnal lelohadt a lelkesedésem.
Majd kaptam még egy üzenetet: „Megjöttek, szükségem van rád.”
A bejárati ajtóhoz mentem, ott volt Rob,
méghozzá elég zilált állapotban.
Öltönyben volt, de a gallérja fel volt tűrve.
Az inge félig kilógott a nadrágjából, és folyt róla a veríték.
Próbáltam lebeszélni, hogy bemenjen.
De konkrétan rám kiabált, hogy ha nem állok félre, leüt.
Valaki felhívott, hogy valami baj van a polgármesterrel.
Így gyorsan behúztam a parkolóba,
és láttam, hogy Rob a hóna alá szorítja Mark Towhey nyakát.
Elég komikusnak találtam a dolgot, míg rá nem jöttem,
hogy Mark egész biztosan nem örül,
hogy Rob a nyakát szorongatja.
Végül elment, és arra gondoltam:
„Reggel benne lesz a lapokban.”
A Toronto Starnál dolgoztam.
OKNYOMOZÓ ÚJSÁGÍRÓ
Jött egy füles, hogy Rob tökrészeg.
És egy másik tanácsos megerősítette, hogy úgy kellett kivezetni.
Megmondta a kabinetfőnökének, hogy mindenkinek jobb,
ha a polgármester elmegy.
A Rob Forddal kapcsolatos tapasztalatom nagyon megváltoztatott újságíróként.
Itt kezdett eldurvulni a dolog.
A Toronto Star címlapja szerint Rob Fordnak alkoholproblémája van.
Fordék kiakadtak,
és elkezdtek támadni engem is, a Toronto Start is.
A Toronto Star újfent le akar járatni engem.
A Toronto Star progresszív lapnak számít,
Rob meg őskonzervatív volt.
Nem hagyják abba, semmi gond. Felveszem a harcot a Toronto Starral.
Hivatalosan kitiltott minket.
Folyton csak hazudoznak, megmondtam: maguk kóros hazudozók.
Rob Ford démonizálta a médiát,
már évekkel Donald Trump előtt,
és ez rendkívül hatékony volt.
Próbálta bizalmatlanná tenni a közvéleményt, az embereket,
hogy mikor a sajtó rosszat írt róla, azt mondhassa, ki akarják csinálni.
És mindig ezt vetette be, mikor tudta, hogy újabb botrány van a láthatáron.
Egy nap épp egy anyagon dolgoztam.
És azzal hívott fel egy fickó,
hogy van egy videója Fordról, ahogy cracket szív.
Pont április elseje volt, ami nem a legjobb nap egy ilyen hírhez.
De profi újságíróként komolyan álltam hozzá,
és megkérdeztem, hogy láthatnám-e a felvételeket.
És találkozót kértem.
Egy parkolóban találkoztunk.
Megjött egy fickó, és azt mondta:
„Hagyjátok itt a táskákat és a telefonokat, és üljetek át hozzánk.”
Aztán elvitt minket egy másik helyre.
Egy újabb személy is beszállt.
Nagyon idegesnek tűntek.
Emlékszem, nem hagyták, hogy megfogjuk a telefont.
Ők tartották, amíg megnéztük a videót.
A felvételen nagyon nyilvánvaló volt, hogy Rob Ford látható.
Egy üvegpipából szívta a füstöt.
Azt a rohadt!
Felajánlották, hogy eladják nekünk 100 000 dollárért.
De a kanadai média nem fizet a hírekért.
Az amerikai pletykalapok talán hajlandók fizetni,
de nálunk nincs ilyen.
Most mi legyen?
Mind összegyűltünk a Toronto Star szerkesztőségében,
hogy kitaláljuk, mit kell tennünk,
hogy lehozhassuk a sztorit bizonyíték hiányában is.
Emlékszem, hogy fejjel az íróasztalomra borultam,
hogy a hír talán sosem kerül nyilvánosságra.
Aztán úgy két héttel azután, hogy láttuk a videót,
épp egy barátom könyvbemutatóján voltam,
amikor váratlanul valaki odajött hozzám, és mutatott valamit: „Robyn, láttad ezt?”
A Gawker blogját mutatta.
TORONTO POLGÁRMESTERE CRACKET SZÍV EGY VIDEÓN
A Gawker nevű amerikai weboldal lehozott egy sztorit.
Egyik szerkesztőjük, John Cook látta azt a videót, amit mi is.
Végre mi is foglalkozhattunk a hírrel.
Másnap ez volt a címlapunkon.
Megírtuk, hogy a Star riporterei láttak egy videót,
amin Rob Ford vélhetően cracket szív.
A lap beismerte, nem tudták ellenőrizni a videó hitelességét,
de állítják, nem fizettek érte és nincs másolatuk róla.
Doolittle, a városháza tudósítója úgy véli, a videón Rob Ford látható.
Úgy néz ki, úgy beszél, mint Rob Ford.
Szent ég!
A polgármesterünket rajtakapták, ahogy crack kokaint szív.
Sokkoló hír volt.
Hallatlan, hogy egy polgármester ilyesmibe keveredjen.
Tudtam, hogy bolondokházában élünk,
de azt nem fogtam fel, hogy épp ennyire.
Amikor megláttam a hírt, tudtam, hogy bajban vagyunk.
Felhívtam Robot, és elmondtam,
hogy van egy videó róla, amint crack kokaint szív.
És ő azt válaszolta:
„Ne aggódj, haver! Nincs videó.”
És én nem ezt a választ akartam hallani.
Mert ez a válasz azt sugallta, hogy talán létezhet egy ilyen videó.
Nem használok crack kokaint,
és nem vagyok a crack kokain rabja.
Ami a videót illeti, nem tudok kommentálni egy felvételt,
amit sosem láttam, vagy nem is létezik.
Nagyon sajnálatos, hogy a sajtó ítélkezik felettem,
pedig nincs bizonyítékuk.
Ha ő tagadja, akkor nem igaz.
Mi mindig azt kommunikáltuk, amit Rob állított.
Mind tudjuk, hogy a fotók hamisíthatók.
Talán Ford van rajta, de kétlem. Szerintem ez nem az ő stílusa.
Volt egy közvélemény-kutatás,
amiből kiderült, hogy Torontó lakosságának fele azt hiszi,
mi találtuk ki az egész sztorit.
Nagyon világos a céljuk,
próbálnak annyi gondot okozni Rob Fordnak, amennyit csak tudnak.
Egyszerűen nem értettem,
miért ennyire bizalmatlanok az emberek a sajtóval szemben,
és hogyan sikerülhetett Fordéknak
politikai ellenfelet faragniuk a médiából.
Hadd mondjak valamit! Válaszolok a kérdéseikre.
Ha félbeszakítanak, nincs több kérdés.
Halálos fenyegetéseket kaptam.
Iszonyúan feszült időszak volt.
Még nem tették közzé a videót,
ami a Városháza szerint máris árnyékot vet Toronto megítélésére.
Az ügy ennek a remek városnak az első emberét érinti,
és ez bizony probléma.
Mondtam neki, hogy ebbe belebukhat, hacsak nem megy el elvonóra.
És ettől kezdve minden beszélgetésünk egészen más hangnemben zajlott.
Valahányszor politikáról, tervekről, városfejlesztésről akart beszélni,
csak annyit mondtam: „Menj elvonóra!”
Tudtam, hogy ha csak ezt a két alternatívát nyújtom neki,
végül vagy feladja, és bevonul, vagy kirúg engem.
A második opciót választotta. Kirúgott.
- Próbálta Fordot elvonóra küldeni? - A neki adott tanácsaim bizalmasak.
Úgy mentem ki az ajtón, hogy a biztonságiak lényegében kivezettek.
Mark Towhey kirúgása döntő fontosságú mozzanat volt.
Elég rossz passzban voltam. Frusztráló és dühítő volt az egész.
Árulásnak éreztem.
Aztán elment,
és mi, újságírók, azzal a sokkoló érzéssel maradtunk,
hogy nagyon nagy dolog készülődik.
De akkor még nem tudtam, mi lesz az.
HAT HÓNAPPAL KÉSŐBB
Épp halloween volt,
amikor jött egy üzenet az egyik rendőrségi forrásunktól.
Azt kérdezte: „Van a közeledben tévé?
Lesz egy sajtótájékoztató, amit látnod kell.”
Úgy értesültem, hogy a birtokunkba került
egy visszaállított digitális videófájl.
Ma nem hozom nyilvánosságra.
Bill Blair torontói rendőrfőnök bejelentette, hogy megkapták a videót.
Nem tette közzé, de a rendőrség birtokában volt a videónak.
Ez a fájl egy felvételt tartalmaz,
és megegyezik azokkal a felvételekkel,
amelyekről korábban már beszámolt a sajtó.
A felvétel akkor került elő,
mikor egy véres torontói lövöldözés után
a rendőrség lecsapott egy csoport fegyvercsempészre.
És kiderült, hogy azok a személyek álltak a művelet célpontjában,
akiktől a polgármester a drogot megvette, és akikkel elszívta.
Ez indította el a káosz második hullámát a torontói Városházán.
Kapcsolja ki a vakut!
Kapcsolja már ki!
Jó napot!
Gondolom, mindenki ismeri a vádakat.
Én… Nos, szerintem ez elég…
Szerintem ez…
Nem, nem. Tudják, mit? Nem.
Nincs okom lemondani.
Visszamegyek, fogadom a telefonhívásokat.
Folytatom a munkát, amire az emberek megválasztottak:
spórolni az adófizetők pénzével,
és folytatni a remek kormányzást, ahogy az elmúlt három évben tettük.
Csak ennyit mondhatok. Mást nem tudok mondani.
Elfogadható viselkedés ez egy polgármestertől?
- Már mindent elmondtam. - Hazudott a torontóiaknak?
Azt állítja, hogy a rendőrfőnök hazudik?
- Miért nem mond le? - Ford polgármester!
A Városháza biztonsági alkalmazottja voltam.
Aznap, amikor Bill Blair rendőrfőnök…
FORD ASSZISZTENSE
…bejelentette, hogy a rendőrség birtokában van ama bizonyos videónak,
én kísértem Ford polgármestert a kocsijához.
És azt mondta: „Jerry, nagyon szoros védelemre van szükségem,
mert a sajtó nem fog leállni.”
Gyakorlatilag te leszel a jobb kezem.”
Gondoltam magamban: „Te jó ég!”
Torontó polgármestere ritkán kéri fel az embert, hogy legyen a testőre,
szóval igent mondtam.
Gyerünk, indulás! Menjünk!
Mintha ledobtak volna egy vihar közepébe.
- Megütötted. - Nem.
- De igen, láttam. - Nem, csak félretolta.
Nem volt egy perc nyugalmunk. A média üldözte Robot.
A kamerák veszik. Tűnjön el a felhajtómról!
Úgy tolongtak, mint a cápák etetéskor.
Eltűnne a kocsifelhajtómról? Elhagyná a birtokomat?
- Tűnjön a birtokomról! - Elmegyek!
- Tüntesse ezt el! - Megyek már!
Na tessék!
Óriási cirkusz lett belőle, és egyre tovább fajultak a dolgok.
Aztán hirtelen megjelent a nemzetközi sajtó.
Végeztem a munkám a recepción,
és felhívtak a rokonaim Skóciából,
hogy „Tom, Glasgow-ban nézzük, hogy a polgármesteri hivatalban vagy.
Mi történik?”
Már május óta rebesgetik, de kanadai a rendőrség most megerősítette,
hogy van egy videó, amin látható, hogy a torontói polgármester cracket szív.
Minden esti talkshow-ban rajta nevettek.
Ez a csávó cracket tol?
Keressen orvosi vagy másféle segítséget, menjen el egy kuruzslóhoz!
Amúgy meg, lássuk be, Torontóban nem sok mindent lehet csinálni.
Elnézést!
Eközben Rob továbbra is tagadott mindent,
és továbbra is ragaszkodott a szokásos üzletmenethez.
Bármi is van azon a videón…
a torontóiak megérdemlik, hogy lássák,
és kérem a rendőrkapitányt, hogy tegye azt közzé.
Rob, folytatnod kell az utat.
Ahogy mondtam: kerüld a bajt, és csak így tovább!
Rob nem hitte, hogy létezik ez a felvétel.
Én sem hittem, hogy létezik.
KÉT NAPPAL KÉSŐBB
Polgármester úr!
Ön szerint Blair rendőrkapitánynak le kéne mondania?
Önök feltettek nekem egy kérdést májusban.
Most feltehetik még egyszer.
Amit májusban kérdeztünk?
- Szívott cracket? - Pontosan.
Igen, szívtam crack kokaint.
- Mikor, uram? - De nem…
Az vagyok? Függő vagyok? Nem.
Próbáltam már?
Valószínűleg az egyik ivászaton, úgy nagyjából egy éve.
Igen, követtem el hibákat.
Most bocsánatot kérek, és szeretnék továbblépni.
- Nem tudom, mi mást kéne… - Folytassa!
Előfordult, hogy megrészegedtem.
Ezért akarom látni a felvételt. És akarom, hogy lássa az egész város.
Szeretném látni.
Nem emlékszem, hogy készült volna videó,
ezért látni akarom, hogy milyen állapotban voltam, de…
Szóval ezt. Szeretném…
Most is be van drogozva?
Na jó…
Senki sem látta a videót.
De amikor Rob bevallotta, nagyon lesújtott engem is, a csapatot is.
Hat hónapon át úgy napi 100-150 emberrel beszéltem,
és rengetegen faggattak a crack-ügyről.
Kész voltam megesküdni rá, hogy a videó kamu, semmi sem igaz.
Így amikor végül beismerte, összetörtem.
Én voltam a személyzet leghosszabb ideje szolgáló tagja.
Nap 24 órát dolgoztam a hét minden napján,
még a feleségem is elhagyott miatta.
És közben egész végig félrevezettem a torontóiakat.
Ő maga leplezte le a tévedésemet.
Szóval nagyon megviselt a dolog,
és nem bírtam tovább.
A mai bejelentéssel…
tudom, hogy szégyent hoztam mindenkire ebben a városban,
és ezt örökké bánni fogom.
Miután Rob bevallotta, hogy cracket szívott,
teljesen összeomlott minden.
És persze rövid idő leforgása alatt újabb videók kerültek elő.
Kiszúrom a szemét. Ha feláll, kinyírom a rohadékot.
Az egyik videón valamilyen házban egy verekedést imitált.
Egy beteg állat vagyok, de velem senki sem baszakodik.
Nagyon kínos az egész,
és nem tudom, mit mondjak. Újra és újra bocsánatot kérek.
Minden egyes nap hihetetlen fordulatokra került sor.
Vásárolt illegális drogot az elmúlt két évben?
Vásároltam.
Úgy úszott a botrányban Rob Ford, mint távfutó a verítékben.
Klasszikus Ford-alakítás. Egyik percben bánja bűneit.
Nagyon elcsesztem.
A következőben dacos.
Továbblépek. Maguk tegyék, amit akarnak.
Jézusom!
Voltak olyan napok, amikor azt gondoltam:
„Nem hiszem el, hogy itt vagyok. Ez őrület.”
EGY HÉTTEL KÉSŐBB
Uram, kommentálná a legújabb vádakat?
És miközben ez történt,
ismét tett egy megjegyzést félvállról,
mikor egy Olivia Gondek nevű alkalmazott megalázásával vádolták.
Azt akarta… Most csúnya szavakat fogok használni.
Nem hiszem el, hogy így beszélek az irodában.
De azt mondta…
És végül itt van az Olivia Gondek-ügy.
Azt írja, ki akartam nyalni. Olivia Gondek. Sose mondtam ilyet.
Boldog házasságban élek. Van elég fagyim otthon. Köszönöm.
A POLGÁRMESTER JOGI LÉPÉSEKET TESZ
A szentségit!
Tudom, hogy élőben vagyunk, és nem tudom, lehet-e…
Ford polgármester úgy beszélt, ahogy szokott, nem sokat kertelt,
tegnap bevallotta a városházán, hogy elcseszte,
ma meg olyan nyelvezetet használt, ami elfogadhatatlan a tévében,
és mi mégis épp most adtuk le.
Újabb hihetetlen nap…
Ha naponta érnek sokkok, végül immunissá válsz rájuk, nem?
Ezt viszont nem lehetett közönyösen fogadni.
Nincs lóvé, tesó. Igen! Mekkora barom!
Aztán megjelent egy videó,
amin jamaicai akcentusban beszél Bill Blair torontói rendőrkapitányról,
aki épp nyomozott utána.
Blair főnök.
Öt hónapja üldöz, tesó.
Ezt már majdnem elfelejtettem. Kezdett összemosódni az egész.
Bumbaclot, tesó!
Rassclart, Bumbaclot!
Kopj le, haver!
Ehhez sajnos nekem is volt közöm.
Rob imádta a csípős ételeket.
Sokszor beszéltünk a jamaicai konyháról,
és mindig letorkollt: „Haver, te ehhez nem értesz.”
És egy csomót viccelődtünk jamaicai akcentusban.
Csak őrjöngött és tombolt:
„Csak az adófizetők pénzét pazaroljátok, amikor rám akartok sütni valamit,
és ez nevetséges.”
A torontói rendőrség részéről ez jóhiszemű nyomozás volt.
Rajtakapták, hogy cracket szív fegyvercsempészekkel,
zsarolhatóvá téve ezzel magát,
a polgármestert, akinek befolyása van a rendőrség költségvetésére.
Sokunk előtt világos volt, hogy nem maradhat a székében.
Azt javasoltam, hogy fosszuk meg a hatalmától.
Muszáj megkurtítanunk Ford hatáskörét, amennyire lehet.
Felajánlottam, hogy nem nyújtom be az indítványt,
ha beleegyezik, hogy önszántából elvonóra megy,
de ő nemet mondott.
2010-ben Rob Fordra szavaztam, és rohadt nagyot tévedtem, a fenébe!
MONDJ LE! MIÉRT GYŰLÖLÖD TORONTÓT?
2013. NOVEMBER 15.
A VÁROSI TANÁCS ROB FORD POLGÁRMESTERSÉGÉRŐL VITÁZIK
Bementünk a tanácsterembe.
Gyalázat! Szégyen!
És ott volt egy csomó ember,
akik obszcén gesztusokat mutattak Fordnak.
Elkezdték kiabálni, hogy „szégyen, gyalázat”,
és elszabadult a pokol.
Te vagy a szemét.
- Honnan tudod…? - Te vagy a szemét, te pöcs!
Az ülés nem szűkölködött döbbenetes pillanatokban.
Azt hittük, elértük a csúcsot, de nem.
A polgármester kis híján a földre lökte Pam McConnell tanácsost.
Még mindig remegek, sajnálom.
A vita után megkezdődött a szavazás. Még most is tart.
Nem távolíthattuk el a polgármestert. Ezt csak a választók tehetik meg.
De azt igenis megtehettük, hogy korlátozzuk a jogkörét,
és átruházzuk az alpolgármesterre,
majd kollegiálisan együttműködünk, hogy a város élete ne bénuljon le.
Erről azt jut eszembe, emberek, amikor Szaddám megtámadta Kuvaitot.
Maguk épp most támadták meg Kuvaitot.
Rob Ford pozíciójában a legtöbb ember egy ilyen botrány után
félreállt volna szégyenében.
De Rob Ford meglovagolta a botrányt.
Újraválasztást kért a torontóiaktól.
ÖT HÓNAP MÚLVA
Rob Ford Etobicoke-ban tartotta kampányindító rendezvényét.
Az önkéntesek mindent előkészítettek az adománygyűjtéshez.
- Mennyit fogsz eladni ma este? - Sokat. Szerintem fantasztikus lesz.
Persze, hogy indult.
Minek visszavonulni, ha nyomulhatsz előre?
A legjobb polgármester voltam. Az eredményei helyettem beszélnek.
Hihetetlen volt hallani, hogy Rob Ford azt mondja:
„Kiváló polgármester voltam.”
Még négy évet!
Az is elképesztő volt, hogy hányan támogatták.
- Önre szavaztam. - Kösz a támogatást. Igazán kedves.
Mind imádjuk a nagy visszatéréseket.
Ezen a héten feltámad. Jézus és Rob Ford.
Valahogy úgy tűnt, hogy ha képes kordában tartani a démonjait,
nagyon jó esélye van a győzelemre.
2014 ÁPRILISA
2014 elején épp elhagytam a Toronto Start, és elmentem a The Globe and Mailhez.
És alig három munkanap után felhívott valaki azzal,
hogy van egy újabb crackes videója Fordról.
Emlékszem, csak álltam és bosszankodtam.
A kanadai média fizet a szabadúszó fotósok képeiért.
Emlékszem, azt mondtam:
„Vegyünk öt képernyőképet ebből a videóból,
darabját 2000 dollárért.”
És a lap megcsinálta. Belementek.
Ezek a ma este közzétett kompromittáló felvételek.
Pillanatképek egy új videóból, amin Rob Ford kezében
egy crack-pipának tűnő tárgy látható.
Egy újabb pikáns részlet az amúgy is hihetetlen tények tengerében.
Az utolsó csepp.
Tombolt a frusztráció és a düh a Fordot elutasító szavazók körében.
Betelt a pohár.
Belátta, hogy kezelésre, segítségre szorul.
És akkor vonult be a rehabra.
Talán mindannyiunk nevében mondhatom, hogy örülök,
hogy Ford polgármester végre megkapja a segítséget, amire akkora szüksége van.
Mi? Hogy? Tényleg?
Azt mondják, Ford megszökött a rehabról.
Most szabadon kószál valahol Los Angelesben. Nézzük!
Az emberek nem igazán értették őt.
Nehéz volt neki.
Felhívott az éjszaka közepén az elvonóról:
„Ez a hely olyan, mint egy börtön, tesó.”
Mondtam neki: „Van ott edzőterem? Használd!”
És amire kijött, 15 kilót ledobott magáról.
Nem tudtam legyőzni a fickót a tükörből.
Egy reggel felkeltem: „Elég!” Azt mondták, nem lehet.
De én mondtam, hogy vigyáznom kell magamra.
Fantasztikus formában volt.
Edzett, mozgott. Úgy éreztem, hogy minden rendben lesz.
Pankrátorokat, hírességeket hívott meg az irodájába.
Karneváli hangulatot teremtett.
Emlékeznek az egyik ilyen spontán tirádájára?
Azt mondta, szétrúgja a seggem.
Viccel?
Egy nappal azután történt, hogy Mike Tyson a Városházán járt.
Reggelizni mentünk, de Robnak nem volt étvágya.
Azt mondta: „Valahogy nem érzem jól magam.
Fáj az oldalam. Valósággal ég.”
Doug azt mondta, hogy vigyem be a kórházba.
És én bevittem. Bement az orvoshoz, én meg a parkolóban vártam.
Eltelt pár óra, és Rob felhívott:
„Tesó, rosszul fest a dolog.
Szólj Dougnak, hogy jöjjön ide minél előbb.”
Megérkezett Doug, és bementünk együtt a kórházba.
Rob egy ágyban feküdt.
Elmondta, hogy a vizsgálat során találtak egy daganatot.
Én egyszerűen sírva fakadtam.
Elnézést!
A diagnózis: rosszindulatú liposzarkóma.
Úgy tűnik, egy meglehetősen agresszív, nagyon ritka és súlyos tumorról van szó.
Nagyon szomorú vagyok Rob miatt. Imádkozom, hogy gyógyuljon meg.
A betegsége ellenére Rob Ford úgy döntött,
nem száll ki a tanácsosi mandátumért folyó versenyből,
a bátyja pedig, Doug Ford, helyette indul a polgármesteri székért.
Rob megkért, hogy vigyem tovább a fáklyát helyette,
míg ő a gyógyulására koncentrál.
Rob kiesett a versenyből,
a bátyja pedig beugrott.
Doug közel állt a győzelemhez,
ahhoz képest, hogy csak 30 napja volt a kampányra. Szép munka.
Robot újraválasztották a 2-es körzet tanácsosi posztjára.
- Rob! - Szeretünk, Rob! Köszönöm, Jézusom!
Rob sosem nyugodna bele egy vereségbe, még a rákkal szemben sem.
Azt hitte, legyőzi, ahogy addig mindent.
Ő volt az, aki mindig feltámadt hamvaiból.
Ma van a rák elleni küzdelem világnapja, így különösen fontos ez a beszélgetés.
Szeretném megkérdezni, hogy hogy érzi magát jelenleg.
Kösz a kérdést, Cynthia.
Jó érzés, mikor a hogylétemről érdeklődnek.
Mindent megteszek, amit lehet ebben a helyzetben.
Nagyjából hat hónapja vagyok itt.
Mindennap felemelem a fejem,
megteszem, amit kell,
és harcolok és imádkozom.
Nagyon nehéz.
A Mount Sinai Kórház előtt vagyok.
Rob Ford itt töltötte utolsó napjait a családja társaságában,
miközben a rák egy nagyon ritka és agresszív formájával küzdött.
Igazi Shakespeare-i tragédia volt,
de nem jutott el az utolsó felvonásig,
amiben legyőzi a démonjait,
hogy immár pozitív hősként térjen vissza.
Az élete hirtelen ért véget, és ez önmagában tragédia.
Nagyon hiányzik. Nagyon jó barát volt.
Ford Nation!
Nincs olyan nap,
hogy ne jutna eszembe valamelyik beszélgetésünk,
amiből tanultam valamit.
Haver, az érzelmek!
Büszkeség és megtiszteltetés, hogy elmesélhetem
a történetnek ezt az oldalát,
és elmagyarázhatom az embereknek,
hogy miért tartottam ki mellette jóban és rosszban.
Nem érdekel, mit beszélnek.
Felőlem beszélhetnek.
2016. MÁRCIUS 30.
A temetésén Doug elmesélt egy anekdotát, hogy…
Rob imádta a szendvicseket.
Egyik este épp dolgoztam, mikor Rob beállított egy szendviccsel.
Azt mondja: „Bementem egy szendvicsért, és ott volt Gus.
Gus napi 16 órát dolgozik, hogy megéljen.
És befutott egy rendelés telefonon,
a teljes értéke úgy 32 dollár lehetett.
De Gusnak nem volt futárja.”
Már biztosan sejtik, mi történt.
Rob azt mondta: „Add csak ide, én kiviszem.”
Képzeld csak el, hogy ételt rendelsz, aztán kopognak az ajtón,
és Torontó polgármestere hozza ki a kaját.
És folytatta: „Ezt el sem hiszed.
Megismertem négy új szavazót, akik már engem fognak támogatni.
És az a legjobb az egészben,
hogy kaptam 3 dollár borravalót.” Tudják…
De hát ilyen volt Rob.
Szerinted mi Rob Ford öröksége?
Mi Rob Ford öröksége?
Gondolkodtam rajta. Tudtam, hogy meg fogod kérdezni.
Szerintem Rob Ford öröksége lényegében attól függ, hogy kit kérdezel.
Mark, ki volt Rob Ford?
Nem volt becsületes.
- Önzetlen. - Okos.
Egyenes.
Kiszámíthatatlan.
Kizsákmányoló.
Mindannyiunk életében feltűnik egy Rob valamikor.
És szerintem hosszú távon
a történelem majd úgy gondol rá, mint aki súlyos betegségben szenvedett,
de ennek ellenére elért pár dolgot,
amit még sosem értek el előtte.
A rossz dolgok meg, hát, önmagukért beszélnek.
A feliratot fordította: Györfi Rita