Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
14. VELJAČE 2013.
To je 28 stupnjeva, 41 minuta, 30 sekundi.
MEKSIČKI ZALJEV
Ponekad postoje scenariji koji naprosto svima zapnu za oko.
Sjećam se uzbuđenja
jer smo htjeli privući pažnju ovom ogromnom pričom.
Imali smo snimatelje, dopisnike, fotoreportere.
Imali smo posade na brodovima. Imali smo helikopter u zraku.
Nismo se mogli zasititi. Amerika se nije mogla zasititi.
Tri, dva, jedan, točno ispod nas.
Sranje!
Upravo dobivamo prve snimke oštećenog kruzera
koji je postao plutajuća katastrofa.
PRVE SNIMKE BRODA
Pogledajte ovo.
Naš je helikopter snimio putnike koji leže na palubi
i sriču riječ „upomoć”.
Koji se vrag događa na ovom kruzeru?
Pri dnu baš pojuriš.
Obožavamo ići na krstarenja.
Hrana, bazen, tobogan.
Što više možeš tražiti? Sve je bilo sjajno.
Baš se zabavljamo.
Lijepo se isključiti iz stvarnog svijeta.
Sjajno se zabavljamo. Rekli smo: „Ovo je super!”
A onda su se svjetla ugasila.
Bože.
Tada smo svi pomislili: „Koji kurac?”
Više od 4000 ljudi
zapelo je na kruzeru bez pogona.
Odmor iz snova brzo je postao noćna mora za tisuće putnika.
Brzo je postalo loše.
Jao meni.
Odjednom, svaki je čovjek za sebe.
Bilo je užasavajuće.
Odjednom smo shvatili da brod gori.
Idemo.
Bože, to je to. Tonemo.
No nije vatra bila problem.
Već prokleti toaleti.
Ima govana i pišaline na podu u kantini.
Toalet ima svoj kapacitet.
Bila je to plutajuća Petrijeva zdjelica.
Bože moj.
Spasite nas! Upomoć!
Noćna mora koja se nije mogla zaustaviti.
Samo me izvucite s broda.
KATASTROFA: KRSTARENJE
Bok.
Zaručnica mi je rekla za to krstarenje.
KABINA BR. 7202
„Moja obitelj ide na krstarenje. Idemo zajedno. Sve je sređeno.”
I lagano sam pristao.
ZABAVA NA TRIUMPHU!
Prvo smo imali dva dana na moru.
A onda smo trebali stati u Cozumelu u Meksiku.
Zatim povratak na more i ugodan dan u Galvestonu.
Bit će divno.
No bio sam malo nervozan jer ću provesti mnogo vremena s ocem moje zaručnice.
Upravo sam ga pitao za dopuštenje da je oženim.
I htio sam mu se svidjeti.
Htio sam da bude uzbuđen
jer ću ja oženiti njegovu kćer.
Otišao sam na krstarenje s jednom namjerom,
da se Bekah i ja podružimo kao tata i kći.
KABINA BR. 8215
Bio sam se razveo i bilo je to jako teško razdoblje.
Tata mi je najbolji prijatelj.
Nedostajao mi je i bila sam uzbuđena što ću provoditi vrijeme s njim.
Eno broda. To je brod kojim idemo.
Izgleda kao zgrada.
Mislim da ne shvaćaš koliko su kruzeri veliki
dok ne staneš pred njega
i shvatiš da si ispred polegnutog nebodera koji pluta.
Ogroman je!.
Kad uđete, vidite veliko predvorje sa spiralnim stubama i lusterima.
S druge strane je igraonica.
Dobro došli u kasino.
Odjednom si u velikoj dvorani s neograničenom hranom.
U kazalištu možete gledati zabavu uživo.
I odjednom si na palubi
gdje su goleme šahovske figure.
Ljudi uživaju i zabavljaju se na bazenima.
Gdje god pogledaš imaš nešto za raditi.
KABINE BR. 7297 I 2330
Udavala sam se i bila je to moja djevojačka zabava.
Ne želim pokazati previše.
Razgovarale smo o tome i odlučile da bi krstarenje bila odlična proslava.
Sjećam se da sam bila jako uzbuđena. To je krstarenje. Bit će savršeno.
Odložile smo prtljagu i otišle ravno do šanka.
U SLUČAJU OPASNOSTI...
PALUBA 4 ZBORNO MJESTO
Trebale smo poslušati upute o sigurnosti, ali...
„To nam neće trebati. Koje su šanse da će nam trebati zborno mjesto?”
Htjele smo započeti sa zabavom.
Fotkajmo se.
PRVI DAN
Potrube velikom sirenom.
Misliš si: „Ovo je početak sjajnog odmora!”
Ludo uzbuđen.
Prvo smo uzeli piće i izašli na palubu.
Sjedni, uživaj.
Razgovaram s tastom da zna da sam dobar tip.
Bile smo na suncu cijeli dan, ispijale smo koktele.
Bilo je fantastično.
Sjećam se da sam otišao do bara.
I odjednom, taj prodoran glas.
Bila je to jedna pozitivna Britanka.
„Bok. Ovdje Jen. Uzbuđena sam.”
Da, bila je sjajna.
Dobar dan. Dobro došli na prekrasni Carnival Triumph.
Jen je bila glas Triumpha.
- Jen. - Jen.
Ona je Barbie s odmora.
Pridružite nam se. Dođite okolo.
Pusti glazbu. Da krenemo?
Voljela sam svoj posao.
Sviđao mi se svaki aspekt.
I iskreno su mi se svidjeli putnici.
Oduvijek sam govorila da su to ljudi koji su se došli odmoriti.
A ti si tu da im to omogućiš.
VODITELJICA KRSTARENJA
To je sve. Ljudi se samo žele dobro zabaviti.
Još jedan divan dan na Carnival Triumphu. Drugi dan.
Ali nije sve u zabavi, ludovanju i zabavljanju s gostima.
Brod ima dva svijeta.
Imali smo oko 1200 članova posade iz cijelog svijeta.
Dok sam bila dijete u Sovjetskom Savezu,
nisam mogla ni zamisliti da ću raditi na kruzeru s Amerikancima,
govoriti „điha!” i uživati u tome.
PIPNIČARKA
To su dva posve suprotna svemira.
To je američka industrija.
Gosti su ondje da uživaju, a ti si ondje da radiš.
U kuhinji moraš raditi barem 70 sati tjedno, nekad i više.
U početku mi je bilo teško...
KUHAR
...jer u Indiji nisam navikao na tako naporan rad.
No istovremeno smo se i zabavljali.
Kvragu, mnogo se zabavljaš na kruzeru kad si član posade.
Na kruzeru ima mnogo seksa.
Kvragu! Toliko seksa da ne želiš ni znati.
Sve je teško i zabavno.
TREĆI DAN
Dolazak u Cozumel bio je sjajan. Šaren je i ima glazbe.
Ljudi te pozdravljaju kad siđeš s broda.
Da, bili smo spremni nastaviti sjajan provod.
Sjećam se Rebeke, prskanja, igranja, smijanja i zabave.
- Bilo je savršeno. Čudesno. - Kad je ona sretna, i ja sam.
Bilo je sjajno.
Slagao sam se s tastom, jeli smo divnu hranu.
Prežderavali smo se.
U Cozumelu smo pile više nego na brodu.
To je apsolutno bila djevojačka zabava o kojoj sam sanjala.
Kad smo se vratili na brod, shvatili smo da imamo još samo jedan dan.
Sad se vraćaš kući.
Dotad je sve bilo savršeno. Zaista jest. Nismo mogli poželjeti bolje.
Doslovno se ne sjećam vraćanja na brod.
Mogla sam puzati. Mogli su me nositi. Ne sjećam se tog dijela.
Ostavile smo dostojanstvo u Cozumelu.
Zaspala sam čim sam dotaknula jastuk.
ČETVRTI DAN
Sjećam se da sam otvorila oči, gledala sam uokolo i vidjela samo mrak.
Što se događa?
5.28 UJUTRO
Buka dolazi iz zvučnika na stropu.
I tako ti buljiš u njega.
Odjednom čuješ: „Alfa tim, Alfa tim.”
Alfa tim.
Pozor. Alfa tim.
Kad se iznenada probudiš, prvi instinkt je:
„Trebam vode. Ne osjećam se dobro.
Ovo je jako glasno. Isključi to.
Netko mora to isključiti.”
Nervozan sam. Nemam pojma što znači „Alfa tim upozorenje”.
Nisam bila u svojoj kabini kad se oglasio alarm.
Znate. Događa se.
Bila sam u kabini tipa koji radi u strojarnici.
Vidjela sam ga kako skače s kreveta i oblači kombinezon.
Bilo mi je jasno da se nešto događa.
Radio sam noćnu smjenu u kuhinji. Tada sam mislio da je vježba.
Ali za nekoliko sekundi
vidio sam dim iz odvoda umivaonika.
Svi smo se zapitali: „Koji kurac?”
Otišla sam na most.
I čim sam ušla, znala sam da je ovo ozbiljno.
Ljudi su bili na telefonima i radijima. Svi su alarmi radili.
Ljudi su trčali i lupali po vratima. Čula se panika.
Izlazite!
Pomislila sam: „To je to. Ovo je Titanic. Tonemo.
Gdje nam je zborno mjesto?”
Uključio sam radio da čujem što se događa na mostu.
VODITELJ SLUŽBE ZA GOSTE
Čuo sam da zovu vatrogasce na nultu palubu.
Nikakav te trening ne može pripremiti za... Bio je to osjećaj utrnulosti.
Možda ne bih trebao to priznati, ali ne znam plivati.
Kad smo se popele na palubu,
prvo čega se sjećam, to mi je urezano u mozak,
vidjela sam veliku crvenu peraju.
Iz nje je sukljao plamen.
I tad sam se probudila i shvatila:
„Sranje, brod gori.”
Kapetan je došao i rekao: „Izbio je požar u strojarnici.”
Misliš si: „Bože. Što?
Tonemo? Idemo u čamce za spašavanje?
Je li ovo hitan slučaj? To je to?”
Požar na brodu strašniji je od požara na kopnu.
Može se proširiti, a ti ne možeš ništa. Vatrogasci te ne mogu spasiti.
Samo sam stajala
i čekala kapetana da mi kaže što se događa.
Rekao je da je došlo do požara u jednom od šest dizelskih generatora,
ali da je ugašen.
Znači da imamo pet rezervnih. Dobro smo.
A onda sam pomislila: „Dobro, moram reći gostima.”
6.14 UJUTRO
Sve je pod kontrolom.
Nema smisla čekati na zbornim mjestima.
Vratite se u kabinu, u krevet, popijte kavu, doručkujte.
Nema razloga za brigu. Ne morate čekati na zbornom mjestu.
To je bilo umirujuće.
Rekao sam svojoj zaručnici:
„Sve će biti u redu. Idemo po kavu.”
Mislim da ću naručiti puding od karamele.
A onda su se svjetla ugasila.
Baš kao na krstarenju!
Na mostu se odjednom smračilo.
Ništa ne radi.
Samo tama.
Koji se vrag događa?
Potpuni mrak. Ništa se ne vidi.
Zatim smo čuli gašenje klime.
Kad nestane struje, ništa ne radi.
Od sitnica poput kuhanja čaja ili kave ili tostiranja kruha
do pogona broda.
Tehnički, samo plutamo u vodi.
Sad je očito da nema kontrole nad brodom.
Sjećam se osjećaja neizvjesnosti, ne znaš što slijedi.
Bila sam prestravljena.
Odmah sam uključila mobitel da pošaljem poruku svojem zaručniku,
i brzo sam shvatila da ni mobitel ne radi.
Znali smo ostati bez struje
i inženjeri bi odradili svoje da se sve ponovno pokrene.
Mislila sam da će otići onamo kad se strojarnica ohladi
i opet sve uključiti.
I sve će se vratiti u normalu za kojih sat vremena.
7.57 UJUTRO
Pitali smo se: „Što ćemo u međuvremenu?
Koji su hitni problemi na kojima možemo raditi?”
Nije bilo svjetla, ali sigurnosna rasvjeta je bila uključena.
To nije bio velik problem. Klima...
Ljudi mogu otići na otvorenu palubu.
Ni to nije preloše.
A onda je netko shvatio da toaleti ne rade.
Trebali su struju.
Nisu mogli pustiti vodu,
a to je velik problem kad imate tisuće gostiju.
Morali smo smisliti plan.
Prvo smo imali ideju da se piški s palube.
Za muškarca je u redu, ali ne i za ženu.
Mogle bi pasti.
Ja sam u šali rekla:
„Možemo piškiti u tuš”.
To se činila kao izvediva opcija.
Svi su rekli: „Da, to zvuči dobro. Probajmo tako.”
Piškimo pod tušem.
A što se tiče velike nužde,
to je definitivno bio veći problem od uriniranja.
Vrlo važna informacija.
Kao što vjerojatno znate, zahodi ne puštaju vodu
i to će stvarati probleme.
Jebote. Sjećam se ovoga.
Smislili smo plan.
Ako trebate urinirati,
možete učiniti to pod tušem.
Ako trebate obaviti veliku nuždu,
isporučit ćemo crvene vrećice
u sve kupaonice na brodu.
Ako trebate obaviti veliku nuždu, molimo vas da učinite to u crvenu vrećicu
i bacite ih u koševe u hodnicima.
Hvala, ljudi. Vratit ću se s novim informacijama.
Koji kurac?
Što da učinim?
Molim?
Ne.
Neću to raditi.
U kakvom mi to svijetu živimo?
To ne može biti istina.
Nikad nisam pomislio, ni u najčudnijim snovima,
da ću jednog dana morati kakati u crvenu vrećicu.
Znam da je bilo odvratno, ali to je bila jedina opcija.
Učini to u plastičnu vreću, zaveži je, stavi u kantu i odloži u potpalublju.
Bio je to genijalan plan.
TOKSIČNI OTPAD
Čim sam vidjela crvene vrećice, pomislila sam:
„A, ne.
Ne.”
Rekao sam: „Crvena vrećica? Nema šanse.”
Odmah sam počela piti Imodium.
10.31 UJUTRO
Morali smo javiti Carnivalu što se događa na brodu.
Imali smo satelitski telefon.
I postala je moja odgovornost da komuniciram s ekipom na kopnu.
Kad sam saznao za požar na Triumphu,
odmah smo se prebacili na krizni način rada.
Kruzer je najveći stroj na planetu.
ODNOSI S JAVNOŠĆU
Kad stvari pođu po zlu, onda je to ozbiljno.
U ovakvoj hitnoj situaciji
prvi je korak napisati vrlo kratku izjavu
i distribuirati to medijima.
Nešto tipa:
„Na Carnival Triumphu izbio je požar u strojarnici.
Brod je trenutačno bez pogona i radimo na popravku.”
Nismo spomenuli da toaleti ne rade.
Daš im ono što misliš da trebaju i ništa više od toga.
Redakcija CNN-a prvi put čula je za to putem tog priopćenja za medije.
Pisalo je da je izbio požar na Triumphu.
BIVŠA VODITELJICA NA CCN-U
Da je obuzdan.
Da neke stvari ne rade, ali uglavnom su svi dobro.
Mislim si: „Mi smo jebeni CNN.
Imamo stanje nacije, Irak, Pjongjang, Vatikan.”
Papina ostavka je priča, u redu?
I zato je lako zakolutati očima zbog priče o krstarenju.
Ja ne mislim tako.
Vjerujem da su lokalne vijesti popratile priču,
ali ne i nacionalne.
Kruzer Triumph pluta...
LUBBOCK, TEKSAS
Bila sam kod kuće kad me nazvao prijatelj s posla.
„Jesi li čula za požar na Carnival Triumphu?”
MAMA REBEKE PORET
Rekla sam: „Ne, nisam čula.
Kći mi je na tom brodu s njezinim tatom.”
Istog trena obuzeli su me tjeskoba, frustracija i strah.
Nisam je mogla dobiti. Nisam mogla razgovarati s njom.
Mahnito sam tražila informacije o tome što se dogodilo na tom brodu.
To je moje dijete.
Nisam znala je li dobro.
Za 12-godišnjakinju strašno je kad ne možeš reći mami
što se događa i kako se osjećaš.
Želiš da oba roditelja budu ondje da te zagrle, a to ne možeš imati.
12.09
Došlo je podne i pokušale smo imati što normalniji dan.
Ali sunce je zapržilo.
Pokušavale smo pronaći hladnu vodu.
Hodale smo po brodu da vidimo što ćemo jesti i piti.
I zašto bar nije otvoren?
Unutar broda bilo je još gore.
Ugušiš se za nekoliko minuta
jer uopće nema cirkulacije zraka.
Počela sam se osjećati klaustrofobično.
I tada sam osjetila
da očajnički moram urinirati, kao nikad prije u životu.
Mislila sam si: „Zbilja moram piškiti.
Želi li netko poći sa mnom?”
Bio je mrak pa želiš prijateljicu uz sebe.
Ne želim ići sama. Prestrašno je.
Onda nam je jedan gost rekao što da učinimo.
Pa smo uzele lokator iz prsluka za spašavanje.
Kad ga zalijete sokom, smoči se
i počne svijetliti.
Cijelo vrijeme
imate osjećaj kao da ste u diskoteci.
Bilo je to vrlo bizarno iskustvo.
Ovo mi je prvo krstarenje, ali mislim da ovo nije normalno.
Pomislila sam: „Moram se barem isprati.”
- Bilo je užasno. - Prilično odvratno.
Ozbiljno? Bože.
13.27
Oko 13.30 temperatura je napokon pala
u kontrolnoj sobi strojarnice
pa su vatrogasci i tim za sigurnost uspjeli ući
i istražiti što se dogodilo unutra.
Tad je glavni inženjer otkrio
da je ovo mnogo ozbiljnije no što se mislilo.
Vratili su se i rekli
da je vatra progutala strujne kablove za cijeli brod.
Nije bilo nade da ćemo dobiti struju.
To je bilo to.
Ostaneš u šoku. „Što ćemo sad?”
Plan s kopna bio je da nazovemo Progreso u Meksiku,
to je najbliža luka,
i da pozovemo tegljač koji će nas odvući.
Tad smo čuli novi plan:
„Sutra će nas otegliti do Progresa.”
Nije trenutak da vršimo nuždu u kantu za smeće.
Bio sam odlučan.
„Neću koristiti crvenu vrećicu.
Izdržat ću.”
17.58
Kako se bližio sumrak, kraj prvog dana i prva noć,
shvatili smo da ne možemo spavati u sobama jer je bilo jako vruće.
Plutamo nekih 10, 12, 13 sati?
Koliko je sati? Sad je 18 h. Oko 12 ili 13 sati.
Tad sam vidio da su ljudi počeli vući svoje madrace na palubu.
Napustili smo kat, uzeli madrace i ležali smo u hodniku.
Ljudi leže pokraj tebe s kojima ne bi ni razgovarao na brodu.
Mislim si: „Ovo nije dobro.” Znate?
Bile smo spremne za krevet. Bio je to emocionalno naporan dan.
Samo smo se htjele probuditi, ugledati meksičku obalu
skočiti na kopno i popiti margaritu.
Ali kad sam se probudila, pomislila sam:
„Sranje.
Gdje je, dovraga, Meksiko?”
PETI DAN
8.03 UJUTRO
Dobro jutro, dame i gospodo.
Nadam se da ste se naspavali unatoč ovim izazovnim uvjetima.
Tegljač će doći danas u 12 h. Čujemo se uskoro.
Probudili smo se i sve se promijenilo.
Otišao sam u potpalublje,
vidio, namirisao i osjetio bolest u zraku.
Ovo su zloglasne vreće za kakicu.
Vjerojatno je puna izmeta.
A tu je i hrana.
Sutradan ujutro bacio sam svu kvarljivu hranu
i počeo raditi sendviče.
Luk, rajčice, sve što smo pronašli za 3000 gladnih gostiju na brodu.
To je red za hranu. Dva od četiri reda za hranu.
Morali biste čekati u redu dva sata.
A onda si vidio što to čekaš.
Bio je to sendvič od gnjecavog kruha, rajčice i salate.
Potpuni obrat od prvog dana kad je bilo hrane posvuda,
sladoleda i pizze.
Što je to?
To su piškote.
Može nekoliko tih.
Hvala.
Ljudi su se prebacili u režim preživljavanja.
Svaki čovjek za sebe.
U redu su za hranu i uzet će što više mogu.
Želim jedan hamburger.
Recite ljudima koji uzimaju deset da ih vrate. Želim samo jedan.
Gomilanje je apsurdno.
Ljudi su grabili sve i nosili to u svoje kampove.
Pomislila sam si kako Amerikanci sad osjećaju
kako je u diktatorskoj zemlji
gdje se ovakva sranja događaju i to nikoga ne iznenađuje.
Da. Dobro došli u Sovjetski Savez.
Ovo je naselje straćara. Ljudi posvuda spavaju.
Ljudi su uzimali plahte, vješali ih iznad stolica
i stvarali šatorska naselja.
Svi su htjeli ležaljke. Ljudi su se vukli i tukli.
„Ovo je moje područje, ovo su moji ljudi. I nemojte se zezati s nama.”
Bilo je toga mnogo.
- Dakle, tvoj GPS kaže da smo na slovu „F”? - Da.
Sjebani smo.
Da, možda.
13.43
Odjednom smo pogledali van i vidjeli drugi brod.
Hvala!
Mislila sam: „To je to. Spasit će nas.”
Legend, jedan od sestrinskih brodova, bio je blizu.
Svratili su i pomogli nam.
Ponajviše s hranom, iz logističke i sigurnosne perspektive
ne možeš prebaciti 4500 ljudi s jednog broda na drugi.
To je ogroman zahvat.
Spuštaš brodove,
mali postotak ljudi uđe,
ideš preko, vežeš brod, prebaciš putnike i ponavljaš.
Potrgao ga je.
Bože.
To nije opcija.
Fotografirali su nas
kao da smo nakaze usred oceana.
I tulumare. Ne prestaju plesati.
Plešu YMCA, a ja pijem Imodium.
Mi smo samo usputni izlet na njihovom krstarenju.
Da.
Opa. Jako su blizu.
To je bio trenutak kad smo pomislili:
„Hej, možemo li se spojiti na njihov Wi-Fi?”
Svi smo se htjeli približiti što više da uhvatimo nekakav signal.
Svi su na palubi, drže mobitele u zraku i pokušavaju uhvatiti signal.
Ima li tko signal?
I dobili smo signal.
Razmišljao sam: „Ovo bi moglo biti loše
jer će ljudi zvati doma ili bilo koga da im kažu
kako su zapeli usred oceana bez struje
i da seru u crvene vrećice.”
Nazvala sam mamu.
Ne mogu ni opisati kako sam se osjećala
kad sam vidjela da me zove.
Rekla sam joj za nestanak struje i za crvene vrećice.
I da sve ide nizbrdo.
Nisam mislila da će mi ikad reći da mora kakati u crvenu vrećicu.
To je nešto iz filma strave i užasa.
Sve se to događa na brodu pa se pitam zašto nema vijesti o tome.
Članovi obitelji počeli su zvati CNN.
Zvali su redakcije i davali nam detalje
koji govore mnogo više od onog priopćenja za medije.
Čekaj, toaleti ne rade?
Nešto s nuždom i tim vrećicama. Ne želim...
Tada smo počeli govoriti: „Ovo je priča.”
Više od 4000 putnika i članova posade
sinoć je provelo na kruzeru u Meksičkom zaljevu.
Evo kako situaciju opisuje žena jednog od putnika.
Nema struje. Moraju vršiti nuždu u kantama i vrećama.
SUPRUGA ZAPELA NA KRUZERU
Odjednom su se počele pojavljivati te priče o uvjetima na brodu.
Četverodnevno krstarenje pretvorilo se u noćnu moru.
Čak 4200 ljudi pluta. Bez pogona u vodi.
Isuse. Kako se to zbilo?
Ali sad je sve izašlo na vidjelo.
Sve se počelo kotrljati i više nema zaustavljanja.
HOUSTON, TEKSAS
Zalihe su pri kraju i vlada nervoza dok putnici čekaju da ih se spasi.
Svaki put kad dođe do pomorske katastrofe ja to pratim.
Time se bavim.
ODVJETNIK ZA POMORSKO PRAVO
Čuo sam vijesti u lokalnim vijestima i digla mi se kosa na glavi.
Pomislio sam: „Što je ovo? Ovo je apsurdno.”
Ovo su putnici koji to plaćaju.
Carnival je među najvećim svjetskim tvrtkama za krstarenje.
To je posao vrijedan više milijardi dolara.
No znao sam da su imali problema s požarima na drugim brodovima.
Dim je počeo ispunjavati
gotovo 300 metara dugačak Carnival Splendor.
Kad sam vidio to s Carnival Triumphom,
očito je da sam postao zainteresiran.
12.17
Bili smo ohrabrili ljude
da će svi doći doma, na kopno, relativno brzo.
A onda su me nazvali s kopna i rekli da se plan morao promijeniti.
Rekli su nam da je brod otplutao
više od 100 nautičkih milja otkad smo ostali bez struje.
Nismo bili ni blizu Meksiku.
Novi je plan odvesti sve u Mobile u Alabami.
To će dodati barem nekoliko dana.
Ostao sam razočaran. Bio sam...
Šališ se? To je apsolutna katastrofa.
Saznali smo da idemo u Mobile umjesto u Progreso.
To je sve razljutilo.
- To je bilo poput pljuske. - Da.
Još tri dana ovog. Neće biti bolje.
- Počeli smo osjećati miris urina. - Da.
Počeli smo osjećati miris toaleta.
Nisu oticali.
Tuševi bi se napunili
i tako bi stajali jer nema kamo.
Tada smo shvatili da smo sjebani.
Kad je Jen objavila da će proći još dva ili tri dana, pomislio sam:
„Mogu li ja to?
Neću izdržati
bez odlaska na zahod i velike nužde.”
Dobro. Vratio sam se po još.
Počeo sam tražiti kupaonice.
Jer se pojavila glasina da postoje kupaonice i toaleti koji rade.
- Vaš toalet radi? - Ne.
Ne, toaleti nam ne rade.
U redu.
No ušao bih u kupaonicu, otvorio vrata i vidio da ne radi.
Idem do sljedećeg.
„Taj je odvratan. Taj ne radi.”
Zaista sam morao obaviti veliku nuždu.
Našao sam javni toalet i ušao sam.
U životu nisam vidio nešto tako odvratno.
Ljudi su pokrivali kakicu toaletnim papirom
i onda su se opet pokakali na to.
To je bio sloj na sloj.
Bilo je poput lazanja.
Palube tri, četiri i pet su čiste. Možete unutra ako želite.
Sjajno. Hvala.
Kad sam našao toalet koji radi, laknulo mi je.
No imao sam i neugodan razgovor s budućim tastom i punicom.
„Hej, ako trebate obaviti veliku nuždu, našao sam kupaonicu koja radi.”
„Jesi li koristio crvenu vrećicu?” Bio je to zbilja čudan razgovor.
Carnival je imao zabavne brodove.
Kao članovima posade, to su nam govorili.
„Stvorite ta zabavna i nezaboravna iskustva.”
I tako je odluka donesena da otvorimo bar za besplatna pića.
Definitivno sam bila protiv ideje otvorenog bara.
Ljudi će poludjeti.
Hej! Upravo su počeli dijeliti alkohol.
Mislili smo si: „Ovo je sjajno. Besplatna pića. Idemo.”
- Napokon zanimacija. - Barem nešto.
- Krstarenja bi trebala biti zabavna. - Besplatna cuga. Idemo.
Ljudi su imali po dva pića u ruci, nosili su ih u sobe.
Bilo je najluđe, najzaposlenije, najpijanije.
„Samo mi daj piće. To.”
Sve je išlo odlično.
No imamo ljude koji uriniraju s broda.
Mislio sam si: „O, sranje!”
Ljudi su bacali crvene vrećice na čamce za spašavanje.
Netko je bacio vrećicu i vjetar ju je otpuhao natrag
na nekoga tko je sjedio na otvorenoj palubi dolje.
A osoba si je mislila: „Koji kurac?”
U šatorskom gradu pokraj nas bio je tek vjenčani par.
Seksali su se ispred mene na stolici.
GOLOTINJA JE ZABRANJENA
Nisu se nikako pokrili. Ne, sve je bilo na izvolite.
Napili su se. Počele su tučnjave...
Postalo je zastrašujuće.
Posao oca je štititi, a ja nisam mogao ništa učiniti.
Bilo je...
Osjećaš se jako maleno
zbog svega toga oko tebe i ne možeš ništa učiniti.
Bilo je...
„Ne, moramo ovo zaustaviti.
Zatvori bar.”
To je bila mala pobjeda.
Malo smo se zabavili i prestali smo misliti na stvarnost.
Sami smo na moru.
15.01
Bili smo jako uzbuđeni kad smo vidjeli da su tegljači stigli.
Stigla je pomoć na cesti.
To znači da se krećemo.
Nazirao se kraj.
Čini se da brod ide onamo.
Ovaj brod drži rep da se ne ljulja.
Čini se da ide unatrag.
Ali kad su nas tegljači počeli vući,
sve se promijenilo.
Čovječe, ovo će izgledati ludo na snimci.
Bili smo na putu, no kut se promijenio
i sve se nagnulo u stranu.
Tegljači nas guraju. Drži mobitel.
Odjednom se vrijeme pogoršalo.
Postao sam svjestan da je to vjerojatno bila prekretnica.
I tada se sve izlilo.
Bože.
Poplava.
I ovdje prska.
Što?
Zamislite sve što ide u zahod. Pišalina, govna, sve to.
Posvuda je.
Bože.
- Pazi. - Pazi.
Jako je brzo postalo loše.
Sve se prelilo na pod i nastavilo se prelijevati.
Neobrađena kanalizacijska voda.
Sranje. To je sklisko.
Hodao si hodnikom i samo si čuo... Znaš u čemu stojiš.
Bili smo u izmetu.
Čim sam skočio s najvišeg kreveta, imao sam vode na nogama.
Pomislio sam si: „Koji kurac?”
Bilo je jako loše. Morao sam držati dah.
Bilo je odvratno.
Bilo je posvuda.
Tad sam pomislila: „Samo me makni s ovog broda.”
ŠESTI DAN
Tijekom noći počeli su pristizati novi detalji
i opisi toga što se događa na tom krstarenju.
Soba nam je poplavljena.
Sadržaj kanalizacije je u hodniku.
Ima govana i pišaline na podu u kantini.
Ovo je bilo...
Jebote.
Tad je naš novi šef, Jeff Zucker, koji je stalno želio povećati gledanost,
odlučio uložiti sve u ovu priču.
Bio je to rizik i morao je riskirati.
Bio je novi veliki šef, a mi smo trebali gledanost.
Bio je voljan uložiti sve.
UŽIVO
Odmor iz snova brzo je postao noćna mora za tisuće putnika na Carnivalovom kruzeru.
Sadržaj kanalizacije kaplje niz zidove.
Vijest je bila posvuda.
Pogledajmo unutrašnjost tog divovskog broda.
Mnogo ljudi u malom prostoru...
Odvjetnici za pomorsko pravo, stručnjaci za zarazne bolesti...
E. coli, salmonela, šigeloza.
Možda sam razgovarala i sa psihologom
da nam pomogne razumjeti kako je tim ljudima na takvoj muci.
Razbijali bismo glave pokušavajući smisliti bilo koji mogući kut
kako pokriti ovu priču ujutro, u podne i navečer.
Svaki put kad sam to gledao na vijestima,
bilo je govora o novim problemima na brodu.
Rekao sam: „Bože, to je kaos.”
Počeo sam istraživati i bio sam šokiran onim što sam otkrio.
U dvije godine bilo je devet slučajeva neispravnih cijevi za gorivo
dok su ti brodovi bili na moru.
Te su cijevi potencijalno izazivale požare.
Nevjerojatno.
Drugim riječima, to je igranje ruskog ruleta ljudskim životima.
23.23
U tom trenutku nisam znala koji je dan, koliko je sati.
Nisam znala koliko smo dana na brodu.
Nisam imala pojma. Sve ti se pomiješa.
I tako se probudiš kako bi opet zaspao
u nadi da ćeš se vratiti kući.
SEDMI DAN
Kad tako zaglaviš na moru, misli ti lutaju.
Mislim da smo se samo htjeli vratiti kući.
Osjećali smo se zarobljeno.
Ljudi ne mogu ništa učiniti. Zarobljenici smo problema.
Osjećaš se kao zatvorenik.
Kao da je došao Sudnji dan. Kao da smo u emisiji Survivor, zar ne?
U jednom trenutku stariji gospodin organizirao je čitanje Biblije.
Kako se divno
Ta milost pojavila
U sat
Kad sam povjerovao
Od početka sam sve isplanirao da bude sjajno.
Ali onda je postalo jako loše. „Ovo nije ono što sam htio.”
Zakazao sam.
Ne gledaj me jer ću...
Bila je to loša situacija, a ne možeš ništa učiniti.
Da.
OSMI DAN
Vozila sam cijelu noć da dođem do Mobilea.
Htjela sam biti na doku kad moja kći stigne.
Zaustavila sam se kod samog ruba vode.
I odjednom, mediji su posvuda.
Svi zovu. Svi žele intervjue.
Ogromno.
Posljednje što mi je rekla, i to je bilo najteže...
OBITELJI PUTNIKA OPISUJU UVJETE
„Mama, jako se bojim da te više nikad neću vidjeti.”
16.17
Činilo se da se taj zadnji dan zbilja razvukao.
Samo sam htjela da sve završi. Htjela sam da ljudi odu kući.
Da stanu pod vrući tuš i legnu u lijep krevet.
I samo sam htjela malo mira za sebe.
Helikopter je stigao.
- Dobro. - Dobro.
Kako smo se približavali obali,
vidjeli smo avione i helikoptere.
U tom smo trenutku znali da su to najvjerojatnije mediji.
Na nekih 55 km od obale
ovaj kruzer napokon ide prema Mobileu.
Sad priče i snimke počinju izlaziti na vidjelo.
Postalo je gadno. Ušlo je u dizalo.
Počelo je jako curiti, zvučalo je kao da kiši.
Kišilo je iz kanalizacije.
Priča je metastazirala.
Postajala je sve veća i veća.
I nije htjela umrijeti.
Kad si na Twitteru
i vidiš da postoji prokleti hashtag #KrstarenjeIzPakla,
znaš da svi obraćaju pozornost.
NOĆNA MORA
PLUTAJUĆI TOALET!
TRENUTAČNO NE BIH RADIO U ODNOSIMA S JAVNOŠĆU
MORAM SPAVATI, ALI PRATIM VIJESTI O KRUZERU
Rizik se isplatio CNN-u.
CNN ZARADIO GLEDANOST
„Katastrofa na krstarenju” bila je najveća vijest u cijeloj Americi.
Dobro došli natrag u dvoranu Fiesta ovdje na Carnival Triumphu.
Karaoke bar Superstar sad je službeno toalet.
Put iz noćne more na Carnival Triumphu.
...šest dana na moru srali su u plastične vrećice.
Tad je to postala katastrofa za odnose s javnošću.
Hej, dosta. Dosta s naslovnicama.
Očekivali smo da će to biti medijsko krvoproliće
kad brod uplovi u luku.
21.29
Evo ga.
Čim je brod počeo prilaziti, vidjeli smo da ljudi viču.
Drže natpise za nas.
I počinjemo osjećati njihovu energiju uzbuđenja
što smo napokon ovdje.
- Olakšanje. - Napokon smo ovdje.
Slušaj tu trubu! Vidi kako su sretni što to čuju.
Sjećam se da sam zahvalila posadi.
Gdje im u opisu radnog mjesta piše „skupljanje tuđeg izmeta”?
Da.
Nikad više neću uzeti privatnu kupaonicu zdravo za gotovo.
KRUZER STIŽE U MOBILE
Bila sam ponosna na sebe jer sam to izdržala
i što nisam pukla.
I ponosna sam na ekipu
jer su se svi držali zajedno i naporno radili.
Čini se da vidimo ljude kako silaze. Da, to su ljudi koji silaze.
Zaposlenici trče naprijed-natrag.
Iako smo mislili da će sve biti potpuno negativno
kad će gosti silaziti s broda,
šokirali smo se i laknulo nam je
što je mnogo njih pohvalilo članove posade
zbog nadljudskih napora.
Sjećam se da sam sišla s broda i otrčala mami.
Potrčala sam punom brzinom i skočila joj u zagrljaj.
Bože, osjetila sam ogromno olakšanje kad sam je prvi put zagrlila.
I te suze olakšanja.
Osjećam se snažnije nego prije.
Otišao sam na to krstarenje da nam bude jako veselo,
da se sjajno provedemo.
No nismo doživjeli samo to,
već smo vidjeli da zajedno možemo i preživjeti neke stvari.
Dobre ili loše.
Bio je dobar osjećaj stati na kopno.
Bili smo ja i moj budući tast.
Rukovali smo se, grlili i mislili:
„Izdržali smo ovo zajedno, zar ne? I nismo morali koristiti crvenu vrećicu.”
SAD KAD SU SVI PUTNICI I POSADA NA KOPNU,
FRANK SPAGNOLETTI ODLUČIO JE TUŽITI CARNIVAL.
Taj brod nije trebao isploviti.
A ovi dokumenti govore da je taj brod bio sklon požarima.
To se apsolutno moglo spriječiti.
Imali smo dobre šanse.
Problem je taj što postoji karta.
Ti putnici nemaju pravo na tužbu
jer Carnivalovi odvjetnici kažu da u ugovoru ne postoji nikakvo jamstvo
za sigurnu plovidbu, ispravno plovilo,
adekvatnu i zdravu hranu i sanitarne i sigurnosne životne uvjete.
To sigurno ne stavljaju u reklame.
Nevjerojatno.
Da su ljudi tada znali da to postoji,
vjerojatno nikad ne bi kupili kartu.
Ja sigurno ne bih.
SVI FRANKOVI SLUČAJEVI ZAVRŠILI SU NAGODBOM
ASHLEY JE STIGLA NA SVOJE VJENČANJE
OD DJEVERUŠA JE DOBILA DAR UMOTAN U CRVENU VREĆICU
DEVIN I NJEGOV TAST SVAKE GODINE ZAJEDNO IDU NA ODMOR
ALI SAMO NA KOPNU
LARRY I REBEKAH I DALJE ZAJEDNO UŽIVAJU NA KRSTARENJIMA
ALI NE NA CARNIVALOVIMA
ABHI VIŠE NE MOŽE GLEDATI LAZANJE NA ISTI NAČIN
CARNIVAL JE POTROŠIO 115 MIL. DOLARA NA ČIŠĆENJE I POPRAVAK TRIUMPHA
DANAS PLOVI POD NOVIM IMENOM CARNIVAL SUNRISE
Carnival tvrdi da je požar bio nesreća,
da čine sve kako se to ne bi ponovilo i da brod ima dozvolu za plovidbu.
Putnici su dobili povrat novca, 500 dolara i besplatno krstarenje.
Izvršena su poboljšanja na cijeloj floti.
U ugovorima su izbacili upozorenja o zdravoj hrani,
sanitarnim i sigurnosnim uvjetima, sigurnoj plovidbi i ispravnom plovilu.
Prijevod titlova: Dejan Rakar