Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
HAREN OLANDA
Haren e un orășel liniștit, plin de verdeață.
Nu avem turiști în Haren și ne convine așa.
Nu prea se întâmplă nimic aici.
Acea zi a fost o excepție.
Haren!
21 SEPTEMBRIE 2012
Era vineri seara.
Eram încântați să mergem la petrecere.
Mergeam la cea mai mare petrecere din istoria Olandei.
Cel mai ciudat lucru era că se ținea într-un orășel.
Nu mai auzisem de locul ăsta, Haren.
O invitație pe Facebook la petrecerea unei fete a devenit virală.
Fata a postat un mesaj să-și invite prietenii,
dar a uitat să facă evenimentul privat.
Voiam doar să-mi sărbătoresc ziua la 16 ani,
dar a scăpat de sub control.
Niște prieteni mi-au spus că va fi ca în filmul Proiectul X.
Filmul Proiectul X a stârnit agitația.
Stai puțin! 17.000 de oameni sunt invitați la mine?
Oare chiar o să vină?
Era o situație înfricoșătoare.
Dacă prinde avânt, o să ne trezim cu un dezastru.
Să fie clar. Nu e nicio petrecere aici.
Hai, marș!
O să trăim pe pielea noastră filmul.
Să-i dăm drumul!
Unde e petrecerea? Aici e petrecerea!
Toată lumea sărea, bea bere, se distra.
Totul s-a schimbat brusc.
Au luat-o razna.
Scăpase de sub control.
Doamne, vor distruge totul!
Mă temeam că vor ajunge la casă și vor distruge tot.
S-o incendieze, ca în film.
FIASCO
ADEVĂRATUL PROIECT X
După tot ce s-a întâmplat cu petrecerea,
am părăsit Olanda.
Nu prea mai vin pe acasă.
Nu cred că olandezii au uitat ce s-a întâmplat.
Oamenii cred că Olanda e o țară de petrecăreți.
Se permit multe aici, nu?
Iarbă, prostituate.
Dar, în realitate, legile sunt stricte în Olanda.
Olandezilor nu le place când oamenii încalcă regulile.
Dar eu nu eram genul care să se conformeze.
Uneori, când vorbeam cu tata, îmi tot spunea
că, dacă nu stau în banca mea, pot s-o pățesc.
Când am împlinit 16 ani, le-am zis alor mei
că aș vrea să dau o petrecere aici, acasă.
E o aniversare importantă în Olanda,
mai ales că puteai consuma alcool legal.
Pe atunci, toată lumea folosea Facebook.
Popularitatea cuiva se calcula în numărul de prieteni
și în like-uri.
Oamenii voiau să arate că sunt tari și că fac lucruri mișto.
Am creat evenimentul, ceva de genul „Merthe împlinește 16 ani”.
Am invitat 78 de oameni, mai exact.
Mă întreba dacă voiam să fie public sau privat.
Am apăsat pe „public”.
Am cunoscut-o pe Merthe în 2012, când s-a înscris în echipa de volei.
Era fata cea nouă. Nu cunoștea pe nimeni.
Eram la școli diferite. Noi locuiam în centrul orașului Groningen.
NUMĂR LOCUITORI 193.127
Ea era dintr-un oraș mai mic de lângă Groningen, din Haren.
NUMĂR LOCUITORI 18.460
Cei din Groningen îi consideră pe cei care locuiesc în Haren
drept oameni mai fițoși.
Da.
Asta credea lumea, cel puțin.
Dar, în cele din urmă, s-a dovedit a fi altfel decât ne așteptam.
Nu se lua în serios.
Era o persoană plăcută, s-a integrat imediat.
PARTICIPANȚI (02)
Când ne-a invitat, abia așteptam să venim la petrecerea ei.
Ne plăcea mult Merthe.
Ne uitam la filme hollywoodiene.
Filme precum Fete rele, Păcătoasa, Marea mahmureală.
Viața în aceste filme era diferită de cea din Olanda.
Și copiii de vârsta mea voiau să trăiască așa.
PARTICIPANȚI (20)
14 ZILE PÂNĂ LA PETRECERE
La școală, a doua zi, mai verificam telefonul ocazional.
Vechiul iPhone.
Ce mic e!
Nu știu cum tastam pe un ecran de mărimea asta.
Era prima dată când aveam rețele de socializare pe telefon.
Aveam acces la toate evenimentele, știam ce se întâmpla.
Cândva pe la prânz,
numărul participanților începuse să crească, dar nimic ieșit din comun.
Mă relaxam între ore.
Deodată, am primit o notificare. Era o invitație la petrecere.
Am fost coleg cu Merthe, dar nu eram prieten cu ea.
Locuia într-o casă frumoasă, erau bogați.
Toată lumea știa unde locuiau.
E ca vila din Singur acasă.
Era o casă numai bună pentru petreceri.
Apoi am văzut că era o petrecere publică.
Eu eram mai rebel de soi.
Mi-am zis: „Dacă invit mai mulți oameni?”
Dar n-am putut invita toți prietenii deodată.
Trebuia să dau clic pe fiecare persoană din lista mea,
să-i invit personal.
Mi-a luat mult timp s-o fac.
Am trimis vreo 500 de invitații.
Toți erau încântați să-și invite prietenii.
ORA 13:00
După pauză, un prieten a venit la mine
să-mi spună că Laurens vine la petrecere și invită mai multă lume.
Am început să-mi verific telefonul.
Erau 3.000 de oameni invitați la petrecerea mea.
INIVITAȚI (3.101)
Ce dracu' se întâmplă?
Lumea era încântată
și se posta întruna pe pagina evenimentului.
MĂICULIȚĂ!
Unii prieteni îmi spuneau
că ar putea ajunge ca în Proiectul X.
Mamă, tată, sunt eu, Thomas.
Voiam să fiu cool o noapte.
Filmul Proiectul X apăruse în 2012.
Diseară schimbăm macazul.
Toți adolescenții vor să meargă la o așa petrecere.
Unii săreau de pe acoperișuri.
E coșmarul unui părinte.
- Alo? - Thomas?
- Bună, tată! - Am zis să te mai sunăm.
Să vedem ce faci.
E prea exagerat.
Cel mai bun film cu petreceri.
Oamenii se ațâțau reciproc,
postau poze cu gnomul cu ecstasy.
Am început să primesc mesaje pe telefonul meu:
„O idee foarte bună.”
Și a prins avânt.
ORA 13:30
Da, era interesant, mișto.
Am intrat pe Twitter și am scris ceva de genul:
„Vin doar 3.500 de oameni.”
Credeam că e doar o glumă, că se vor liniști.
INVITAȚI (3.573)
Dar nu a fost așa.
Numărul de invitații a crescut.
Se dubla, se tripla.
Era incredibil.
Nu cred că am mai avut ore.
Toată lumea se aduna pe la bănci,
acaparați de nebunia asta.
Și profesorului îi plăcea.
INVITAȚI (10.771)
Mi-am dat seama că nu se va opri de la sine.
Am încercat să găsesc o opțiune de ștergere a evenimentului,
dar nu puteai de pe telefon.
Era posibil doar pe computer.
Mai aveam de stat la școală.
Deci nu puteam face nimic în clipa aia.
După ore, am luat repede bicicleta și am plecat acasă.
Nu puteam să mai ascund tărășenia, trebuia să-i anunț.
Dar părinții mei nu înțelegeau rețelele sociale.
Când postam ceva pe Facebook,
mă întrebau dacă am trimis e-mail.
I-am arătat tatălui meu evenimentul.
El tot nu înțelegea ce s-a întâmplat.
INVITAȚI (17.045)
„17.000 de oameni invitați la mine acasă?
Oare o să vină?”
Dar și-a dat seama în ce necaz intrase toată familia.
Mama a început să sune la poliție,
în speranța că ne-ar putea ajuta cineva.
Dar poliția nu cred că a înțeles ce era evenimentul de pe Facebook.
Așa că am decis să șterg evenimentul.
ANULAȚI EVENIMENTUL
A fost dulce-amărui.
„Bun, e bine că s-a terminat.”
Dar, în același timp, parcă m-a cam lăsat în plop.
N-am nicio legătură cu Merthe.
Doar am văzut petrecerea de ziua ei pe Facebook.
Și a fost primul eveniment care a prins avânt așa.
Eram un puști de 18 ani.
Voiam doar să merg la o petrecere super, ca în Proiectul X.
Îmi amintesc că am băut ceva.
Și am văzut că dispăruse de pe Facebook.
„404, pagină inexistentă.”
Am fost puțin dezamăgit. Aici nu se întâmpla nimic.
Mă distram. Toți se distrau.
Nu voiam să se termine așa repede.
Atunci am creat copia evenimentului lui Merthe.
L-am numit „Proiectul X Haren”.
O petrecere-surpriză pentru ea.
ORA 19:00
În seara aceea, voiam să merg la cinema cu o prietenă.
Stăteam la coadă la popcorn și-i auzeam pe cei din fața noastră.
„Doamne, ai văzut evenimentul?”
„Proiectul X. Da, merg.”
Eram șocate. „Ce dracu'?
Ce se întâmplă?”
Primeam o grămadă de mesaje.
Fusese creat un eveniment nou
în care făceau referire la filmul Proiectul X
și avea loc la mine acasă.
Ce naiba?
Cine făcuse așa ceva?
A prins avânt și a devenit viral.
Memă după memă.
207 PREGĂTIȚI-VĂ VINE PROIECTUL X
Memele m-au prins pe mine, pentru că le ador.
Eram foarte încântat.
Erau și alte meme: „Unde e petrecerea? Aici e petrecerea!”
Cineva mi-a modificat o poză.
Nu-ți vine să crezi că ți se întâmplă ție.
Ce să fac?
MAI SUNT 10 ZILE PÂNĂ LA PETRECERE
Am fost primul primar de noapte din Groningen.
CHRIS PRIMAR DE NOAPTE
Eu eram responsabil pentru toată viața de noapte din oraș.
Organizarea de festivaluri.
Mă ocupam de baruri, de probleme.
Olanda pare o țară foarte liberală,
dar avem și foarte multe reguli în spate.
Avem un Consiliu Municipal, dar, după ora 17:00, se duc acasă.
Atunci intru eu.
Eram pe Facebook și am văzut evenimentul ăsta.
Era ciudat fiindcă avea loc în Haren.
E un oraș anost. Nu se întâmplă nimic acolo.
Sunt doar niște copii bogați.
Dar apoi am început să primim telefoane de la localnici.
Se temeau că ceva nu era în regulă.
Eram convins că nu era de bine.
Dar nu puteam face nimic de capul meu.
Mi-am zis că vor lua măsuri autoritățile.
Lucram la laptop.
Deodată, mi-a apărut un mesaj pe telefon.
Era trailerul de la filmul Proiectul X.
Străzi incendiate.
Mi-am zis: „Doamne, vor distruge totul!”
Dacă se întâmpla una ca asta într-un sătuc ca Haren,
era dezastru.
Ador orașul Haren.
Am fost membru al Consiliului Municipal.
Avea să fie un dezastru. Am încercat să-l avertizez pe primar.
Dar era plecat câteva zile, așa că n-am putut da de el.
Am încercat să-l contactez pe primar.
Am vrut să ajut. Am vrut să rezolv problema.
Era datoria primarului de noapte.
Dar nu a răspuns.
Am sunat zilnic la Consiliul din Haren.
Ei își vedeau de iluminatul public, de trecerile de pietoni.
Deci nu o luau în serios.
Trebuie să facem cumva să-i oprim.
Trebuie să facem cumva să protejăm locuitorii din Haren.
ȘAPTE ZILE PENTRU PÂNĂ LA PETRECERE
Părinții mei începuseră să se îngrijoreze.
„Oare o să vină lumea?
Nu vom mai avea casă într-o săptămână?”
Apoi am început să ne întrebăm
cum să ștergem evenimentul.
Administratorul evenimentului era cineva pe nume Jorik Clarck.
Am discutat puțin, ne-am ciondănit.
PETRECEREA NU E PENTRU ÎNGÂMFAȚI
E CLAR CĂ DOAR CE AI FĂCUT 16 ANI
Cred că îi plăcea atenția.
Da, am făcut-o celebră pe Facebook.
INVITAȚI (24.162)
Jorik nu a înțeles
că ne afecta viața mie și familiei mele.
Și nu cred că a înțeles lucrul ăsta.
Am încercat să-l convingă să-l anuleze.
Un amic care era prieten cu el pe Facebook
mi-a dat numărul lui.
NUMĂR NECUNOSCUT
Eu nu prea răspund la numere necunoscute, dar am zis s-o fac.
Glisez, îl pun la ureche și aud:
„Bună! Jorik?”
„Da, cu cine vorbesc?”
„Sunt tatăl lui Merthe.”
Mi-am zis: „La dracu'!”
Era puțin supărat pe mine.
Mi-a explicat că lumea se cățăra peste gard
să le facă poze în sufragerie.
Atunci mi-am dat seama.
Nu voiam să le distrug viețile.
Am anunțat că petrecerea nu va avea loc.
DIN PĂCATE, S-A ANULAT
Oamenilor nu le-a convenit.
GATA CU PETRECEREA...
ȘTERGE EVENIMENT
Când l-a anulat, m-am simțit ușurată.
Scăpasem.
Apoi, după câteva ore,
a apărut un alt eveniment.
Nebunie curată.
Eram șocat.
Era o copie exactă a paginii mele.
Numărul de invitați creștea fulminant.
Erau deja 30.000 de oameni invitați.
DE IBE DERFÜHRER
Era un nume ciudat.
„Der Führer” are o conotație negativă în limba germană.
Am zis să discut cu administratorii,
să le explic că e groasă treaba,
să-i rog să anuleze evenimentul
pentru că ne afecta viețile.
Nu era o glumă.
Am primit un răspuns sec:
„Du-te-n mă-ta!”
PATRU ZILE PÂNĂ LA PETRECERE
Zvonurile despre petrecerea asta prindeau avânt.
Urma să existe o scenă. Veneau artiști.
Heineken urma să sponsorizeze evenimentul, de parcă ar fi fost un festival.
Ce nebunie!
Ascultam radioul în mașină
și, deodată, am auzit ceva de Proiectul X.
Merthe la telefon.
Timor și Coen de la 3FM.
- Bună! - Bună!
Urmează petrecerea?
Din păcate, toată lumea avea numărul meu.
M-au sunat de la De Coen en Sander Show.
Nu știam ce să fac. Am vorbit cu ei.
Petrecerea e anulată.
Puteai primi 6.000 de cadouri.
Ar fi fost grozav, dar e mai scumpă o casă nouă.
Apropo, sunt în direct la radio acum?
- Da! - Da! Pe 3FM! Merthe!
Apoi s-a răspândit în presa națională.
Orașul Haren se pregătește pentru sosirea a mii de petrecăreți nedoriți.
Au fost trimise 50.000 de invitații pe internet.
Unu, doi, trei. Hai!
21 SEPTEMBRIE PROIECTUL X HAREN
Când a apărut un clip la știri cu un afiș uriaș pe un bloc,
ne-am dat seama că petrecerea chiar va avea loc.
Deja apăreau zvonuri
despre oameni care urcau în autobuze din toată Olanda.
PROIECTUL X HAREN
Locuitorii de pe Stationsweg, Haren, sunt îngrijorați.
Veneau mii de oameni.
Nu ne așteptam la o asemenea amploare.
INVITAȚI (300.220)
Aveam un presentiment rău.
Nu eram pregătiți să găzduim atâția oameni.
Țineam draperiile închise nonstop.
Oamenii făceau poze cu casa.
N-am putut merge la volei, la școală.
Făceau măști cu fața mea.
Eram ca în Noaptea judecății, blocați în casă,
cu oameni care sunau la ușă și voiau să intre.
În această noapte, trebuie să vă ascundeți în case.
Nu mai era de glumă.
A devenit un pic înfricoșător.
O ZI PÂNĂ LA PETRECERE
Cu o zi înainte de petrecere, eram din ce în ce mai agitat.
Mă gândeam că ăsta nu e un loc unde să găzduiești mii de oameni.
Va fi foarte periculos.
Dacă Consiliul nu ne lua în serios, trebuia să iau eu măsuri.
Singura soluție era organizarea unei petreceri alternative.
Ne-am zis celor din Consiliu: „Nu vreau să fac niciun ban din asta.”
Mi-au zis: „Ar putea fi o idee bună.
Poți să rezolvi tu?”
Durează luni de zile să organizezi o petrecere mare.
Eu aveam doar 24 de ore s-o organizez.
Le-am trimis un plan.
Dar primarul Bats lua decizia finală
și speram să facă alegerea corectă.
Cu o zi înainte de petrecere,
am fost invitată la o ședință cu primarul.
Speram că primarul ne va spune:
„Bine, am luat o decizie,
voi închide toate drumurile spre Haren, ca să nu vină nimeni.”
Primarul nu a vrut să facă asta.
Mesajul e foarte clar. Petrecerea e anulată.
Ca să fie clar, nu va fi nicio petrecere aici.
M-am enervat puțin când am auzit.
De ce nu iei tineretul în serios?
Nu există tânăr care să zică:
„Dacă spune că nu e petrecere, îl cred pe cuvânt.”
Era prea târziu. A fost un mesaj greșit.
Am primit un telefon de la Consiliu.
Primarul a decis să nu mai organizez o petrecere alternativă,
dar avea să implice poliția.
Au fost foarte proști și naivi.
Nu aveam muzică, nu aveam scenă. Nu aveam nimic.
Și dacă nu oferi aceste lucruri,
copiii vor găsi alte metode să se distreze.
„Stuk” înseamnă distrus.
Vrem să distrugem canalele de televiziune pentru că au reguli. Noi urâm regulile.
Ne plac chestiile în genul Jackass. Provocări în fiecare săptămână.
Toată lumea întreba: „Mergi la Proiectul X Haren?”
„O să fie senzațional.
Numai de asta se vorbește. Trebuie să vii.”
Noi aveam un vis.
Voiam să avem cel mai tare canal YouTube.
Era șansa noastră.
Hai să filmăm și hai să ne distrăm!
Mergem la Haren? Petrecere? Proiectul X!
21 SEPTEMBRIE 2012
Gata!
ZIUA PETRECERII
Era dimineața petrecerii.
Consiliul local din Haren m-a rugat să monitorizez rețelele sociale,
ei neavând experiența necesară.
Mi s-a cerut să anunț că nu va exista nicio petrecere.
GEMHAREN DĂ O PETRECERE
Mi s-a zis să fac orice e necesar.
„Spune-le să nu vină la Haren. Nu e nicio petrecere.”
Dar eram doar un orășel cu patru like-uri.
Am început să interacționăm, dar era imposibil.
UITĂ-TE PE TWITTER VINE MULTĂ LUME
Era povestea cu David și Goliat.
INVITAȚI (350.172)
M-am uitat pe Facebook în ziua evenimentului
și erau invitați 350.000 de oameni.
Era plin de postări.
VINE CINEVA DIN LEEUWARDEN?
Oamenii se pregăteau să vină.
IA BĂIEȚII, HAI LA PROIECTUL X HAREN!
AM AJUNS!
Mezina mea lucra la supermarket.
Mi-a spus că veneau mulți ciudați, care cumpărau alcool.
Toți încercau să pună mâna pe alcool.
Aveam 16 ani, iar în Olanda, ai dreptul să bei.
Nu-ți trebuiau acte false.
SUPER-RĂI
De ce ai decis să iei trenul spre Haren?
Doar din curiozitate.
Va fi o experiență inedită.
ORA 13:00
La prânz, erau oameni adunați în fața casei
în număr mare, care nu aveau să plece.
Presa suna des la ușă.
Încă e liniște la Merthe. Sunăm la ușă.
Bună ziua!
Fără camere.
Tatăl ei s-a săturat.
Eram în direct pentru Proiectul X Haren.
ARNOUD REPORTER ȘTIRI
Pe strada lui Merthe, se scoteau semnele cu denumirile străzilor.
Era chiar amuzant.
Oamenii au navigație pe telefoane, deci nu e greu să ajungi acolo.
Când m-am uitat afară,
erau o grămadă de oameni în fața casei.
Deja nu-mi mai părea sigur.
Atunci am decis să plec.
Erau prea mulți oameni în fața casei ei.
Poliția a decis să-i îndepărteze.
Au închis ambele capete ale străzii.
M-am simțit ușurată că am plecat.
Când am ajuns la mătușa mea, nu cred că am discutat prea mult.
Am stat acolo și am urmărit evenimentele.
Peste două ore începe petrecerea în Haren pentru Merthe, de 16 ani.
Purtătorul de cuvânt al poliției, Paul Heidanus,
e alături de noi, cu un zâmbet precaut.
Dle Heidanus, înțeleg că aveți 300 de polițiști în alertă?
Nu vă pot da detalii despre măsurile pe care le-am luat.
Dar să fie clar, știm ce facem.
ORA 17:00
Situația era sub control. Mi s-a încheiat tura și am plecat.
Mergeam cu bicicleta și m-am oprit.
Am văzut un șir nesfârșit de mașini
și de oameni care veneau spre Haren.
Eram depășiți.
I-am sunat pe cei de la Primărie
și le-am spus: „Mesajul nu a dat roade.”
Cum venea un tren,
trecea un șir de oameni pe lângă noi.
Nu o știam pe Merthe, dar și eu sunt petrecăreț.
Mergeam spre Haren, într-un grup mare.
Era plăcut.
Când am ajuns la petrecere, lumea se distra.
ORA 19:00
Auzeam țipetele, scandările.
Am închis ușile și ferestrele.
Nu poți face mai mult de atât.
E înfricoșător.
Cu cât se aglomera mai tare, cu atât era mai mare agitația.
Haos.
E nebunie curată.
Nu mai știu pe nimeni cu atâția prieteni.
Proiectul X Haren poate începe, suntem aici!
Toată lumea sărea, bea bere, se distra.
Voiau să fie cea mai tare noapte din viața lor.
Toți urlau ca animalele.
Unde e petrecerea? Aici e petrecerea!
A fost genial.
Încă îmi mai cântă în cap melodia aia.
Unde e petrecerea?
Asta am auzit toată noaptea.
Mulți dintre acești tineri
chiar credeau că vor găsi o petrecere.
Dar îi așteptau doar niște bariere, câțiva ofițeri de poliție
și o mulțime tot mai numeroasă.
De fiecare dată când intram în direct, se întâmplau lucruri ciudate și stupide.
Arnoud?
Băieți, ce faceți aici?
Ce atmosferă mișto, frate!
Mă întrebam cât o s-o mai ținem așa.
O petrecere anunțată pe Facebook a atras oameni ciudați din toată țara.
Tocmai mi s-a făcut duș cu whisky.
- Cred că e timpul să încheiem. - Bine, Arnoud Bodde. Mulțumesc.
ORA 20:00
Am ieșit cu câinele prin centru, să văd ce se întâmplă.
În spatele meu, era un grup de oameni,
scandând, făcând gălăgie.
Apoi, deodată, am simțit o lovitură în ceafă.
Și, imediat, am auzit cum s-a spart o sticlă.
Mi-au aruncat o sticlă în cap.
Câinele a început să tremure.
Atunci am realizat că atmosfera se schimbase.
Se simțea în aer.
Era o tensiune tot mai mare.
Suntem pe strada lui Merthe și e nebunie.
Zici că suntem pe un stadion de fotbal.
Mii și mii de tineri.
Și avem doar zece polițiști.
Am văzut mulți oameni.
Tot mai mulți.
„Nu se poate să fie 300 de polițiști aici, în momentul ăsta.”
E clar că nu exista niciun plan.
Nu era o brigadă de intervenție. Erau polițiști obișnuiți...
Se uitau unul la altul, speriați.
Poliția era depășită numeric cu mii.
Nu eram convinsă că îi mai puteau ține în frâu.
Mă temeam că vor ajunge la casă...
ca s-o incendieze, ca în film.
Au văzut filmul Proiectul X.
Ei voiau să dea o petrecere în casă.
Voiau o piscină, dar n-au primit-o.
Și s-au îmbătat.
Apoi unii au devenit agresivi.
Toată lumea țipa.
Ne-am gândit: „Ce naiba se întâmplă?”
Mi-am deschis Twitter. Am văzut cum aruncau cu sticle.
Și deodată, am auzit multe sirene.
Nu! Acum e acum!
Dacă inviți poliția la o petrecere, știi ce obții.
O revoltă.
Poliția a tras un foc de avertizare.
Poliția a făcut o mare greșeală.
Încercau să ne îndepărteze.
A scăpat de sub control.
Acum începe nebunia!
Nu aveau cum să câștige cu noi.
Poliția ne-a provocat.
Aici nu se întâmplă nimic și nu avem voie să ne distrăm.
Lumea a gustat libertatea.
Când poliția a vrut să ne-o ia, au luat-o razna.
E al dracului de bizar.
Cât le va mai permite poliția?
Îmi făceam griji pentru tata, pentru că hotărâse să rămână.
Voia să fie alături de vecini.
Speram că nu va ajunge în mulțime cumva.
N-am fost la petrecere.
Nici eu n-am vrut să mă alături mulțimii
care îi punea familia în pericol.
Îmi amintesc imaginile de la știri.
Poliția lovea oamenii.
Poliția devenise agresivă.
Dacă cineva se apropia de poliție...
îi snopea.
Filmam și eram șocat. „Ce se întâmplă aici?”
Nu mai văzusem așa ceva în Olanda.
Cum să lovești oameni căzuți la pământ?
Ce nebunie!
Am căzut.
Și, da, poliția a început să mă lovească cu bâtele.
Dar am reușit să mă ridic și să fug.
Dacă voiau să mă trateze ca pe un manifestant violent,
atunci aveam să devin unul.
Niște oameni îndoiau un stâlp.
Am decis să-i ajut.
Am văzut oameni...
alergând prin grădina noastră ca să scape de poliție.
În mod normal, așa ceva vezi doar la televizor,
dar acum se întâmpla la noi.
Oamenii aruncau cu cocktailuri Molotov în mașini.
Și m-am gândit: „Doamne, e ca în Call of Duty!
E pe bune.
Chiar e pe bune.”
Am văzut un tip uriaș cu un stâlp,
care spărgea toate ferestrele supermarketurilor.
M-am gândit: „Țigări gratis.”
Mi-am pus gluga
și am fost primul care a intrat.
Am umplut punga până la refuz.
Trăiam clipa. Eram plin de viață.
Noi filmam jaful.
Dar nu am fost inspirați.
Deodată, totul s-a dus naibii.
„Ne filmează!
Prindeți-i!”
După câteva secunde, erai pe jos.
Oamenii încercau să-i ia camera, „Dă-mi camera!”
Am văzut niște brațe cu tatuaje mari.
N-am putut decât să-l scap de oamenii ăia,
fiindcă voiam filmarea.
Surprinseserăm ceva inedit.
Aveam 500 de abonați în Olanda, doar 500.
Era ocazia noastră să creștem.
Voiai și să-mi salvezi viața.
Da, și asta.
Nu...
Fără el, eram mort.
L-am săltat pe acoperiș.
Mi-a fost frică.
Camera era distrusă.
Dar am reușit să luăm caseta. Era întreagă.
Bine. Gata!
A fost nebunie curată. Eram speriat de moarte.
Suntem într-o mașină.
„Avem aur curat aici.
Hai să scăpăm de războiul ăsta!”
La un moment dat,
tata a fost anunțat de poliție
că două fete muriseră în mulțime.
Scuze!
A fost greu.
Mor oameni de ziua ta
și, cumva, rolul pe care l-ai jucat...
Rămâi cu un gol în suflet.
Nu poți...
Nu înțelegi, nu cred.
Pe Twitter circulă zvonuri că o fată a murit călcată în picioare,
dar unii spun că nu e adevărat.
Ce știți?
Urmărim și noi Twitter și avem aceleași informații,
dar nu am auzit asta de la poliție.
Voiam să plec cu bicicleta,
dar nu puteam, era sticlă peste tot.
Zici că trecuse o tornadă pe acolo.
Mergeam și mă simțeam vinovat.
Eram trist că jucasem un rol în asta.
Mai târziu, din fericire, am aflat că nu murise nimeni.
Dar impactul emoțional mă afectase deja.
Pe la miezul nopții, poliția a preluat controlul
și lucrurile s-au calmat.
Apoi am văzut o mașină.
Avea parbrizul spart, îi lipseau oglinzile.
Cineva călcase pe capotă.
Pe scaunul pasagerului era o cărămidă mare, în formă de triunghi.
Stăteam și mă uitam la ea.
Apoi, în spatele meu, aud vocea unui coleg:
„E mașina ta?”
„Da, e a mea.”
Am păstrat cărămida drept suvenir.
Iubita mea mă tot întreabă dacă o mai păstrez.
„Da, păstrăm cărămida.”
Am stat treji toată noaptea,
am montat filmarea
și am urcat-o pe site.
După o oră, devenise virală.
1.000.000 DE VIZUALIZĂRI
Da, a fost primul mare succes pentru StukTv.
A început cu Proiectul X Haren.
După 12 ani, suntem printre cele mai mari canale de YouTube din țară.
Din analiza inițială, avem de-a face
cu ceea ce pot numi doar „gunoaie”.
Oameni care au plănuit cu bună-știință o confruntare.
Primarul și poliția nu și-au asumat responsabilitatea.
I-a înjurat pe copii. Nu sunt de acord.
Copiii veneau la Haren să se distreze.
Ei s-au opus cu vehemență.
Lumea a plecat și locuitorii sunt șocați.
Costul total al pagubelor este necunoscut.
Toate geamurile sunt sparte. E crunt.
Va trebui să muncim din greu azi ca să curățăm orașul.
Rămânem cea mai bună comunitate din Olanda.
Scuze!
A doua zi, am ieșit la plimbare cu soțul meu
și era curățenie lună deja.
Am fost foarte mândră de oamenii din orașul meu.
M-am trezit mahmur
și erau filmări pe Facebook.
Oamenii mă etichetau în clipuri.
Sifonari!
Sigur se ajungea cumva la mine.
Așa că am decis să returnez ce furasem.
„Mamă, am dat-o în bară!”
Peste 100 de oameni au fost arestați după analiza probelor video.
17 au fost acuzați de infracțiuni.
În seara aceasta...
Care sunt consecințele raportului despre Proiectul X Haren
pentru primar și șeful poliției?
După revolte, a avut loc o anchetă
care a vizat reacția primarului și a poliției.
Când ar fi trebuit să ne fie alături și să nu-și asume niciun risc,
să protejeze oamenii,
n-a fost în stare.
Trebuia să decurgă altfel.
Vreau să fie clar.
ROB BATS PRIMAR HAREN
Îmi cer scuze.
Forțat de public, primarul Bats a demisionat.
A refuzat să participe la filmarea acestui documentar.
La câțiva ani după Proiectul X,
am fost la o petrecere și era și Merthe acolo.
Am recunoscut-o imediat.
Dar îmi era rușine și n-am spus nimic.
Îmi părea cunoscut, dar nu știam de unde să-l iau.
S-a uitat la mine, eu m-am uitat la ea. „Tu ești, nu?”
„Da, eu sunt.”
„Ce-a fost a fost. Nu-ți face griji.
Eram tineri și fraieri.”
Cei care au venit la petrecere
nu voiau să se revolte sau să comită infracțiuni.
Mulți dintre ei voiau doar o petrecere.
Cred că e ceva normal
în adolescență, la vârsta aceea,
să se răzvrătească și să vrea să fie liberi,
să se exprime liber...
Și eu aș fi mers dacă nu era petrecerea mea.
Subtitrarea: Laura Somandru