Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
HAREN NEDERLÄNDERNA
Haren är en lugn, grön och fridfull plats.
Vi har inga turister här i Haren,
och det uppskattar vi.
Vanligtvis är allt lugnt.
Förutom just den där dagen.
Haren!
21 SEPTEMBER 2012
Det var fredag kväll.
Vi såg fram emot att gå på fest.
Vi skulle på den största födelsedagsfesten i landets historia.
Det märkligaste var att det var i en liten by.
Det var första gången jag hörde talas om Haren.
En inbjudan till en tjejs 16-årskalas blev viral.
Hon hade skrivit ett meddelande till sina vänner,
men missat att markera det som privat.
Jag ville bara ha en rolig 16-årsdag,
men det spårade ur en aning.
INBJUDNA
Några vänner sa att det skulle bli som Project X - Hemmafesten.
Project X, den filmen förvärrade situationen.
INBJUDNA
Vänta lite, är 17 000 personer inbjudna?
Kommer de att komma?
Det var en otäck situation.
Om det här fortgår står vi inför en katastrof.
Det är ingen fest här, helt enkelt.
Så fan heller.
Filmen ska bli verklighet.
Nu kör vi.
Var är festen? Här är festen!
Alla hoppade, drack öl och hade kul.
Plötsligt vände energin totalt.
Folk blev som galna.
Det spårade ur helt.
Herregud, de kommer att förstöra allt.
Jag var rädd att de skulle ta sig fram till huset och förstöra allt.
Elda upp det, som i filmen.
VERKLIGHETENS PROJEKT X - HEMMAFESTEN
Efter allt som hände med festen så flyttade jag från Nederländerna.
Nu för tiden är jag inte hemma så ofta.
Jag tror inte att holländarna har glömt vad som hände.
Folk ser Nederländerna som ett festland.
Det är ju mycket som är tillåtet här.
Gräs, prostitution...
Men Nederländerna är faktiskt väldigt sansat.
Holländarna gillar inte när folk bryter mot våra oskrivna regler.
Men jag har inte anpassat mig.
Ibland när jag pratar med pappa kan han påminna mig om
att när man sticker ut näsan kan man bli av med den.
När jag fyllde 16 sa jag till mina föräldrar att jag ville ha fest hemma.
16 är en viktig ålder här i Nederländerna,
inte minst för att man fick börja dricka då.
På den tiden höll alla på med Facebook.
Popularitet handlade om hur många vänner man hade,
hur många likes man fick.
Folk ville visa att de var roliga, att de gjorde häftiga saker.
Jag skapade evenemanget "Merthes 16-årsdag".
Jag bjöd in 78 personer.
Man skulle välja om inlägget skulle vara offentligt eller privat.
Då valde jag "officiellt".
OFFENTLIGT
Vi träffade Merthe 2012 när hon kom med i vårt volleybollag.
Hon var ny och kände ingen.
Vi gick på olika skolor, och vi bodde i centrala Groningen.
INVÅNARANTAL 193 127
Hon kom från en mindre stad i närheten av Groningen, Haren.
INVÅNARANTAL 18 460
Folk i Groningen såg på folk från Haren som att:
"De är från Haren, då är de fina i kanten."
Precis.
Det var ju inte säkert, men folk tänkte så.
Men hon hade en helt annan personlighet än vad vi hade trott.
Hon drev med sig själv.
Hon var lätt att prata med och passade in perfekt.
KOMMER
Vi blev jätteglada när vi fick inbjudan till festen.
Merthe var rolig att hänga med.
Vi älskade att titta på Hollywoodfilmer,
som Mean Girls, Easy A, Baksmällan...
De där filmerna var inte alls som livet i Nederländerna.
Ungdomar i min ålder ville vara med om nåt liknande.
KOMMER
14 DAGAR TILL FÖDELSEDAGSFESTEN
När jag kom till skolan dagen därpå öppnade jag telefonen ibland.
En gammal iPhone.
Så liten.
Jag minns inte hur vi kunde skriva på en så liten skärm.
Förut hade man inte kunnat använda sociala medier i telefonen.
Nu hade man allt som hände i handen, och hade full koll.
KOMMER
Vid lunchtid började antalet som skulle komma växa,
men inte överdrivet mycket.
Jag hade rast och tog det lugnt.
Plötsligt plingade telefonen till, det var en inbjudan till en fest.
Jag och Merthe gick i samma skola, men vi var inte vänner direkt.
Hon bodde i ett schyst hus, de var fint folk.
Alla i skolan visste var de bodde.
Det ser lite ut som huset i Ensam hemma.
Klart att man kan ha schysta fester där.
Sen såg jag att det var ett offentligt event.
Jag var lite av en rebell.
Så jag tyckte att det kändes roligt att bjuda in fler.
Men jag kunde inte bjuda in alla på en gång.
Jag var tvungen att gå in på allas profiler och bjuda in dem en och en.
Det tog lång tid.
Jag skickade 500 inbjudningar.
Alla ville bjuda in fler.
13.00
Efter rasten kom en kompis till mig och sa:
"Lauren kraschar din fest och ska bjuda in en massa inbjudningar."
Då kollade jag på telefonen.
3 000 personer var bjudna på min fest.
INBJUDNA
Vad fan händer?
Folk såg verkligen fram emot det och skrev saker i evenemanget.
JÄKLAR!
Några vänner sa att det skulle bli som Project X - Hemmafesten.
Mamma och pappa, det är jag, Thomas.
Jag ville vara cool en kväll.
Project X kom ut tidigare under 2012.
Den här kvällen skulle förändra allt.
Alla tonåringar vill gå på en sån fest.
Jag minns att folk hoppade från taken.
Värsta mardrömmen för en förälder.
- Hallå? - Thomas?
- Hej, pappa. - Känns allt bra inför natten?
Det här spårar ur för mycket.
Bästa partyfilmen nånsin.
Nu laddade folk inför festen och la upp bilder på trädgårdstomten med ecstasy.
Plötsligt fick jag meddelanden: "Vilken bra idé!"
Och sen var det igång.
13.30
Det var ju spännande och häftigt.
Jag gick in på Twitter och skrev typ: "Det kommer bara 3 500 personer."
Jag trodde att det var ett skämt, att det skulle lösa sig.
INBJUDNA
Men det slutade inte.
- Inbjudningarna blev allt fler. - De dubblerades, tripplades...
Det var galet.
14.00
Vi hade inga lektioner.
Folk stod runt borden och tog in det här galna som pågick.
Lärarna var också ganska engagerade.
INBJUDNA
Då började jag tänka att det kanske inte skulle lösa sig av sig självt.
Jag gick in och försökte radera evenemanget,
men det funkade inte från telefonen då. Det gick bara i webbversionen.
15.00
Men jag kunde inte åka hem än, så jag kunde inte göra nåt åt det.
När lektionen var slut cyklade jag hem snabbt.
Jag kände att jag inte kunde mörka det, jag var tvungen att larma om det.
17.30
Men mina föräldrar förstod sig inte på sociala medier.
När jag skrev nåt på Facebook, sa de: "Har du mejlat?"
Så jag visade evenemanget för pappa.
Och han bara: "Vad sa du?"
INBJUDNA
"Är 17 000 inbjudna hem till oss?"
"Kommer de att komma?"
Men han förstod ganska snabbt vilka problem det kunde bli för oss alla.
Min mamma ringde till polisen
för att se om nån kunde hjälpa oss.
Men jag vet inte om polisen förstod vad det var för evenemang.
Så vi bestämde att det var bäst att radera det.
RADERA EVENEMANG
Det var blandade känslor.
Det var skönt att det var över.
Men samtidigt var det lite av ett antiklimax.
Jag vet inget om Merthe mer än att jag såg att hon skulle ha fest.
Det var första gången ett evenemang blev så här spritt.
Jag var 18 år gammal.
Jag ville få uppleva en sån fest som i Project X.
Jag minns att jag tog nåt att dricka, och sen var evenemanget borta.
"404, sidan finns inte."
Jag blev lite besviken. Det händer ju inget här.
Jag hade kul, och alla andra med.
Jag kände att det inte kunde ta slut än.
Så jag skapade en kopia av Merthes evenemang.
Jag döpte det till Project X Haren.
En överraskningsfest för henne.
19.00
Jag hade planerat att gå på bio den kvällen med en nära vän.
Vi stod i popcornkön och hörde dem framför oss prata.
"Herregud, har du sett det här?"
"Project X, jag ska dit."
Vi bara: "Vad i helvete?"
Vad händer?
Jag fick massor av meddelanden.
Det hade skapats ett nytt evenemang
med mycket referenser till Project X - Hemmafesten.
Folk bjöds in hem till mig.
Vad fan?
Vem har gjort så?
Det tog fart och blev viralt.
Meme efter meme dök upp.
198 PROJECT X KOMMER
Alla memes betydde mycket för mig, jag älskar memes.
Det var så roligt.
Det var memes där det stod: "Var är festen? Här är festen."
En av dem hade photoshoppat in mig.
Det var overkligt. Jag kunde inte förstå att det gällde mig.
Vad skulle jag ta mig till?
10 DAGAR TILL FESTEN
Jag valdes till Groningens första nattborgmästare.
CHRIS NATTBORGMÄSTARE
Mitt ansvar var nattlivet i stan.
Jag organiserade festivaler, pratade med barägare, tog tag i problem...
Nederländerna kan framstå som väldigt fritt,
men det finns mycket struktur och regler.
Vi har en kommunstyrelse, men de går hem klockan 17.
Då tar jag över.
Jag såg det här evenemanget på Facebook.
Det var märkligt att det var i Haren.
Det är en ganska tråkig stad där inget händer.
Det bor bara rika ungdomar där.
Men jag fick ta emot samtal från boende i staden.
De tyckte att det här inte kändes bra.
Jag kände att det kunde spåra ur.
Men jag kunde inget göra på egen hand.
Jag ansåg att de lokala myndigheterna borde agera.
Jag satt och jobbade på datorn.
Så fick jag ett meddelande i telefonen.
Nån hade skickat trailern till Project X.
Man såg att det brann på gatorna.
Då tänkte jag: "Herregud, de kommer att förstöra allt."
Om det här händer i lilla Haren kommer det att bli katastrof.
Jag älskar verkligen Haren.
Jag satt med i kommunfullmäktige, i opposition mot borgmästaren.
Jag förstod att det skulle bli enormt, så jag försökte varna borgmästaren.
Men han var bortrest ett par dagar och gick inte att nå.
Jag försökte kontakta borgmästaren.
Jag ville hjälpa till, jag ville lösa problemet.
Det måste en nattborgmästare göra. Men han svarade inte.
Jag ringde till kommunfullmäktige i Haren varje dag.
De hanterade främst saker som lyktstolpar och korsningar.
Så de tog det inte på allvar.
Vi måste se till att stoppa det här.
Vi måste lyckas skydda de boende i Haren.
7 DAGAR TILL FESTEN
Nu började mina föräldrar bli lite oroliga.
"Kommer det verkligen att komma folk? Kommer vårt hus att bli förstört?"
Och vi funderade på vad vi kunde göra för att stoppa det här.
Administratören av Project X Haren hette Jorik Clarck.
Vi skrev lite fram och tillbaka, lämnade lite sura kommentarer.
DE SOM TROR ATT DE ÄR INBJUDNA ÄR INTE DET.
DET MÄRKS ATT DU NYSS HAR FYLLT 16.
Hon gillade nog uppmärksamheten.
Jag gjorde henne känd på Facebook.
INBJUDNA
Jorik förstod inte att det här på riktigt påverkade mig och min familj.
Han hajade nog inte det.
Men jag försökte övertala honom att ta bort det.
En kompis som hade kontakt med honom på Facebook gav mig hans nummer.
OKÄNT NUMMER
Jag svarar inte alltid när jag inte vet vem det är, men skit samma.
Jag drog tummen och svarade.
"Hej, är det Jorik?"
"Ja, vem är du?"
"Jag är pappa till Merthe."
"Jäklar", kände jag då.
Han var lite arg på mig.
Han berättade att folk klättrade över deras staket
och fotade dem genom fönstren.
Det var då jag förstod.
Jag förstörde deras liv, och det ville jag inte.
Då meddelade jag att festen var inställd.
ALLT HAR ETT SLUT
Det uppskattades inte.
FESTEN ÄR SLUT...
RADERA EVENEMANG
Det var så klart väldigt skönt när han raderade det.
Det var över.
Men några timmar senare
dök det upp ett nytt evenemang.
Helt galet.
Jag blev chockad.
Det var en kopia av mitt evenemang.
Antalet steg jättesnabbt.
30 000 var redan inbjudna.
Det var ett skumt namn.
Der Führer ger en negativa associationer på tyska.
Jag skrev till administratörerna och berättade hur illa det var,
och att vi verkligen bad dem att ta bort evenemanget
eftersom det påverkade våra liv, att det inte var på skämt.
Jag fick två ord till svar:
"Ät skit."
4 DAGAR TILL FESTEN
Ryktena om festen växte sig allt större.
Det skulle finnas en scen där artister skulle uppträda.
Heineken skulle sponsra festen, som om det var en festival.
Det var galet.
Jag lyssnade på radio i bilen och plötsligt pratade de om Project X.
Det är Merthe.
- Timor och Coen från 3FM. - Hej.
Blir det fest, eller?
Alla hade tyvärr mitt telefonnummer.
Några av de första som ringde var De Coen en Sander Show.
Jag visste inte vad jag skulle göra, jag bara pladdrade.
- Festen är definitivt inställd. - Du kan ju få 6 000 presenter.
Det vore kul, men det täcker inte kostnaden för ett nytt hus.
Är jag med på radio nu alltså?
- Ja! - 3FM, Merthe!
Då blåstes det upp av media.
Haren förbereder sig för att ta emot tusentals ovälkomna festbesökare.
50 000 inbjudningar har skickats på internet.
Ett, två, tre. Kör!
När nyheterna fick nys om en video på en affisch som täckte en byggnad
insåg vi att det här kommer att bli av.
Det ryktades om att ungdomar redan var på väg med buss från andra städer.
Boende på Stationsweg i Haren är oroliga.
Det skulle komma tusentals personer.
Det var större än jag trodde till en början.
INBJUDNA
Det kändes väldigt olustigt.
Vi skulle inte kunna ta emot så där många.
Vi hade gardinerna fördragna dygnet runt.
Folk fotade huset hela tiden.
Jag kunde inte gå till varken volleybollen eller skolan.
Folk tryckte upp masker som såg ut som jag.
Det var lite som i The Purge där de inte kan lämna hemmet,
och folk ringer på och försöker ta sig in.
Årets tema är att gömma sig hemma.
Det var inte att folk bara skojade längre, det hade blivit lite läskigt.
1 DAG TILL FESTEN
Dagen innan festen blev jag allt mer nervös.
Jag kände bara att man inte kan ta emot tusentals personer här.
Det kommer att bli väldigt farligt.
Om fullmäktige inte tog det på allvar behövde jag komma på en lösning.
Den enda lösningen var att ordna en fest utanför Haren.
Jag sa till kommunfullmäktige att det inte var för att dra in pengar.
Så de tyckte att det lät som en bra idé. "Kan du ordna det?"
I vanliga fall tar det månader att anordna en så stor fest.
Vi hade bara 24 timmar på oss. Jag skickade iväg min planering.
Men det var borgmästare Bats som bestämde
och jag hoppades verkligen att han skulle fatta rätt beslut.
Dagen innan festen
blev jag inbjuden till ett möte med borgmästaren.
Jag hoppades att borgmästaren skulle säga:
"Okej, nu har jag bestämt mig.
Vi ska blockera alla vägar in till Haren, så att ingen kan komma hit."
Det ville inte borgmästaren.
Jag har ett tydligt meddelande. Festen är inställd.
Bara så att alla vet, det blir ingen fest här.
Jag blev lite arg när jag hörde det.
Varför tar du inte ungdomarna på större allvar?
Inte en ungdom tänkte: "Säger han så, så tror jag honom."
Det var för sent, och det var fel budskap.
Kommunfullmäktige ringde mig.
Borgmästaren hade beslutat att inte ordna nån alternativ fest.
De skulle bara samarbeta med polisen.
Det var väldigt dumt och naivt av dem.
Det fanns ingen musik, ingen scen, ingenting.
Om man inte ordnar det kommer ungarna att hitta på egna sätt att roa sig på.
Stuk betyder trasig.
Vi ville förstöra för tv-kanalerna eftersom de har regler.
Vi hatar regler.
Vi är lite som Jackass. Vi tar oss an galna utmaningar varenda jävla vecka.
Folk skrev till oss: "Ska ni till Project X Haren?"
"Det lär bli en episk fest."
"Alla kommer att prata om det, ni måste dit."
Vi hade en dröm. Vi ville ha världens största Youtubekanal.
Så vår tanke var att vi skulle filma skiten och ha kul.
Ska du med till Haren? Party? Project X!
Nu kör vi!
FESTDAGEN
Det var morgonen på festdagen.
Harens kommunfullmäktige bad mig hålla koll på sociala medier
för de visste inte så mycket om det.
Jag blev ombedd att förmedla att det inte skulle bli nån fest.
KUL ATT @GEMHAREN ORDNAR FEST
Chefen sa åt mig att göra allt jag kunde.
Jag skrev till alla: "Kom inte till Haren."
"Det blir ingen fest."
Men vi var ju en liten stad med fyra gillamarkeringar.
Vi försökte kommunicera om läget, men det gick inte.
@GEMHAREN KOLLA TWITTER, MÅNGA KOMMER
Det var en David och Goliat-situation.
INBJUDNA
När jag kollade Facebook samma dag som festen
så hade 350 000 personer blivit inbjudna.
Det bara strömmade in inlägg.
NÅN SOM ÅKER FRÅN LEEUWARDEN?
ÅKER NÅN FÖRBI GOUDA?
Folk laddade för att komma.
HÄMTAR GRABBARNA OCH ÅKER TILL PROJECT X HAREN!
VI ÄR FRAMME!
Min yngsta dotter jobbade i mataffären.
Hon sa att det var en massa konstiga typer där som köpte alkohol.
Alla krigade för att få tag på alkohol.
Vi var 16, då får man dricka i Holland. Vi behövde inget falsklegg som McLovin.
Varför har du tagit tåget till Haren?
Jag var nyfiken, mest.
Det här lär bli en upplevelse.
13.00
Runt lunch var det massor av folk utanför,
och de hade inga planer på att gå.
Det var många journalister som ringde på.
Det är tyst hos Merthe. Vi ringer på.
God eftermiddag.
Inga kameror.
Hennes pappa har fått nog.
Jag liverapporterade från Project X Haren.
ARNOULD REPORTER
När jag kom till Merthes gata hade de tagit bort gatuskylten.
Det var lite lustigt.
Folk hade ju gps i telefonen, så det var inte så svårt att hitta dit.
Jag tittade ut och det var så mycket folk utanför
att det började kännas obehagligt.
Då kände jag att jag ville därifrån.
Det var för mycket folk utanför huset.
Polisen bestämde sig för att stoppa dem
genom att spärra av gatan från båda håll.
Det var väldigt skönt att åka.
När vi kom hem till min moster sa vi nog inte så mycket.
Vi bara satt där och tittade på det som pågick.
Om bara två timmar ska festen i Haren börja,
en födelsedagsfest för 16-åriga Merthe.
Jag står här med polisens presstalesperson Paul Heidanus.
Du har ett försiktigt leende på läpparna.
Jag har förstått att ni har 300 poliser redo.
Jag kan inte kommentera våra åtgärder.
Men vi vet vad vi gör.
17.00
Allt var under kontroll.
Mitt pass var slut, så jag åkte.
Jag cyklade, men stannade till.
En lång bilkaravan utan slut var på väg
och folk som kom till Haren till fots.
Vi var för få.
Så jag ringde till dem i rådhuset och sa:
"Vårt meddelande har inte nått fram. Det har inte hjälpt."
Ur varje tåg som kom in strömmade det ut människor.
Jag kände inte Merthe, men jag är en festkille.
Vi promenerade till Haren, ett skitstort gäng.
Det var härlig stämning.
När jag kom till festen såg jag folk ha roligt.
19.00
Vi hörde hur folk gapade och skrek.
Vi låste alla dörrar och fönster.
Man kan inte göra så mycket mer.
Det var väldigt otäckt.
Ju fler som kom, desto galnare blev det.
Kaos.
Det här är helt galet.
Tänk att man kan ha så många vänner.
Project X Haren kan börja, nu är vi här!
Alla hoppade, drack öl och hade kul.
De tänkte ha den bästa kvällen nånsin.
Alla skrek som galningar.
Var är festen? Här är festen!
Underbart.
Jag kan fortfarande höra den sången i huvudet.
"Var är festen?" Det fick jag lyssna på hela natten.
Många av ungdomarna där trodde ju att det skulle vara fest.
Men istället kom de fram till kravallstängsel och poliser
och ett hav av människor som bara växte.
Varje gång jag sände live hände det konstiga saker.
Arnould?
Vad gör ni här, hörni?
Det är bra stämning, för fan!
Jag undrade hur länge vi skulle stanna där.
Ett Facebookevenemang kan locka konstiga människor från hela landet.
Jag har precis fått whisky över mig.
- Jag tror att det är dags att sticka. - Bra, Arnould. Tack.
20.00
Jag gick mot centrum med hunden, för att se vad som pågick.
Bakom mig kom det ett gäng människor
som gastade och lät.
Sen kände jag att jag fick nåt i huvudet.
Och så hörde jag glas krossas.
De hade kastat en flaska i huvudet på mig.
Hunden började skaka.
Då kände jag att stämningen förändrades.
Man kände det i luften. Väldigt snart kunde det explodera.
Vi är på Merthes gata och det är helt galet.
Det kändes som att vara på en fotbollsarena.
Tusentals ungdomar.
Och vi har bara tio poliser.
Det var så mycket folk.
Det kom fler och fler.
Och jag tänkte: "Inte en chans att de har 300 poliser här."
Det fanns ingen plan.
Det var inga kravallpoliser, det var bara vanliga poliser.
De tittade på varann och såg rädda ut.
Poliserna var flera tusen färre.
Jag kände att de inte kunde hålla dem på avstånd så mycket längre.
Snart skulle de ta sig fram till huset
och elda upp det, som i filmen.
De hade sett Project X - Hemmafesten. De ville festa inne i huset.
De ville ha en pool, men de fick ingen.
Och många blev väldigt fulla.
Och en del blev aggressiva.
Alla bara skrek.
Vi bara: "Vad fan är det som händer?"
Jag gick in på Twitter och såg att de kastade flaskor.
Och plötsligt hördes en massa sirener.
Åh nej, nu händer det.
Bjuder man in polisen på festen kan det bara gå på ett sätt.
Det blir upplopp.
Polisen skjuter varningsskott.
Polisen begick ett jävligt stort misstag.
De försökte få bort oss.
Det här ballar ju ur.
Det här är helt jävla galet.
De startade ett krig de inte kunde vinna.
Det här är polisens fel.
Det händer aldrig nåt här, vi får aldrig spåra ur.
Nu fick folk smaka på friheten.
När polisen försökte beröva dem den blev alla som galna.
Det här är helt sjukt.
Hur länge ska polisen låta det pågå?
Jag var orolig för pappas skull, för han hade bestämt sig för att stanna.
Han ville finnas där för grannarnas skull.
Jag hoppades att han inte skulle bli attackerad av massorna.
Vi gick inte på festen.
Jag ville inte vara en del av det som utsatte hennes familj för fara.
Jag minns nyhetsklippen.
Polisen slog folk.
Poliserna började bli aggressiva.
Om nån kom nära poliserna kunde de bara...
...slå till personen.
Jag filmade och kände bara: "Vad är det som händer?"
Jag hade aldrig sett nåt liknande.
De slog folk jättehårt när de redan låg ner. Helt sjukt.
Jag ramlade.
Och kravallpoliserna slog på mina ben med sina batonger.
Men jag lyckades ta mig upp och komma undan.
"Jaha, behandlar ni mig som upploppsmakare."
"Då blir jag det."
Några höll på att böja en stolpe, så jag hjälpte dem.
Jag såg hur folk...
...sprang i vår trädgård för att komma undan polisen.
Det är sånt man kan se på tv, då händer nån helt annanstans,
men nu var det i vår trädgård.
Folk slängde molotovcocktails på bilar.
Och kände bara: "Herregud, det här är som...Call of Duty."
"Det här är på riktigt. Det är fan på riktigt."
Jag såg hur en stor kille tog tag i en stolpe,
och slog in rutorna på mataffären.
Då tänkte jag bara: "Gratis cigaretter."
Så jag drog upp luvan
och var faktiskt först in i butiken och fyllde hela väskan.
Jag levde i stunden, och kände mig väl levande, liksom.
Vi filmade plundringen.
Men det var oklokt.
På en sekund gick allt snett.
"De filmar oss!"
"På dem!"
Och på ett par sekunder låg han på marken.
Och folk försökte få tag i kameran. "Ge hit kameran!"
Jag såg armar fulla av tatueringar.
Jag kunde inte göra annat än att försöka få bort folk från honom.
Jag ville ju ha filmerna. Vi hade filmat nåt unikt.
Om man har 500 följare i Holland, bara 500...
Det här var vår chans att växa.
- Och du ville rädda mitt liv, för annars... - Det kom i andra hand.
Nej.
Utan honom hade jag dött.
- Vi hjälpte dig upp på taket. - Jag var jätterädd.
De gick hårt åt kameran.
Men vi fick ut bandet. Vi räddade det.
Okej, nu räcker det.
Det här var helt galet. Jag var livrädd.
Vi satt i bilen och sa att vi hade lyckats.
"Nu drar vi från den här krigszonen."
Nån gång under kvällen berättade polisen för pappa
att två flickor hade dött i folksamlingen.
Ursäkta.
Det var jobbigt att höra.
Folk dog på min födelsedagsfest,
och den roll jag hade haft i det hela...
Jag fick en känsla av tomhet.
Man kan inte...
Det går inte att ta in.
På Twitter ryktas det om att en flicka klämts ihjäl,
men enligt andra inlägg stämmer det inte. Vad vet ni om det?
Vi har läst samma inlägg, så vi har samma information,
men polisen har inte uttalat sig om det här.
Jag ville cykla hem, men det gick inte på grund av allt glassplitter.
Det såg ut som att en tornado hade dragit fram.
Jag gick därifrån med dåligt samvete, det var jobbigt att vara en del av det.
Sen fick vi höra att ingen hade dött, som tur var.
Men den känslomässiga skadan var redan skedd.
Runt midnatt fick polisen äntligen saker under kontroll och det lugnade ner sig.
Då fick jag syn på en bil.
Vindrutan var krossad och sidospeglarna var trasiga.
Det var fotspår på biltaket.
Det låg en stor trekantig sten på passagerarsätet.
Jag stod där och tittade på den.
Då hörde jag en kollega bakom mig säga:
"Är det där din bil?"
"Japp, det är min."
Jag har sparat stenen som en souvenir.
Min flickvän har frågat ett par gånger: "Måste vi ha kvar den där?"
Och jag bara: "Ja, stenen ska vara kvar."
Vi var uppe hela natten
och klippte materialet
och la ut det på hemsidan.
En timme senare hade det blivit viralt.
ANTAL VISNINGAR
Det var StukTV:s första stora succé.
Det började med Project X Haren.
Tolv år senare är vi fortfarande en av Hollands största Youtubekanaler.
Efter en första analys konstaterar vi att vi har att göra med ett gäng slödder.
De har på ett våldsbejakande sätt medvetet sökt konfrontation.
Borgmästaren och polisen tog inget ansvar.
Han sa att ungdomarna var slödder. Jag höll inte med.
De kom till Haren för att ha roligt.
Och de gjorde allt de kunde för att de inte skulle få ha roligt.
När upploppsmakarna har lämnat Haren är invånarna i chock.
Hur mycket man har förstört för är inte känt.
Alla fönster är sönderslagna. Det är så hemskt.
Nu måste vi städa upp hela Haren.
Det här är det bästa stället i landet.
Förlåt.
Dagen därpå gick jag och min man ut på promenad
och allt hade redan städats undan.
Jag blev så stolt över stadens invånare.
Jag vaknade bakis.
Då fanns det massor av material på Facebook.
Folk taggade mig i videorna.
Jävla tjallare.
Jag visste att jag skulle få skit för det,
så jag bestämde mig för att lämna tillbaka allt jag snott.
Jag kände att jag hade klantat till det.
FLER ÄN 100 PERSONER GREPS EFTER ATT POLISEN ANALYSERAT VIDEOMATERIALET.
17 ÅTALADES FÖR UPPLOPPSRELATERADE BROTT.
I kvällens program
ska vi gå igenom konsekvenserna efter Project X Haren-rapporten
för borgmästaren och polischefen.
EFTER UPPLOPPET GRANSKADES BORGMÄSTARENS OCH POLISCHEFENS AGERANDE.
I den här situationen borde han ha varit här
och skyddat invånarna, men det lyckades han inte med.
Saker kunde ha gjorts annorlunda.
Det ska alla vara medvetna om.
Därför ber jag här och nu om ursäkt.
EFTER STORA PÅTRYCKNINGAR AVGICK BATS SOM BORGMÄSTARE.
HAN VILLE INTE MEDVERKA I PROGRAMMET.
Ett par år efter Project X var jag på en fest, och då kom Merthe dit.
Jag kände igen henne direkt, men jag skämdes så och sa ingenting.
Jag kände igen honom, men kunde inte placera honom.
Vi tittade på varann, och hon sa typ: "Det är du, va?"
Och jag bara: "Ja, det är jag."
Då sa hon: "Vi har gått vidare, så tänk inte på det."
"Vi var unga och dumma."
Jag tror inte att de flesta som kom dit hade planerat att göra nåt brottsligt.
Många tog sig nog dit för att festa.
Det är nåt naturligt och medfött
hos tonåringar i den åldern.
De vill provocera och utöva sin frihet.
Visa upp vilka de är.
Jag hade åkt dit om det inte varit min fest.
Undertexter: Martina Nordkvist