Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Teď přijde drop!
Teď přijde…
ŽENA BEZ FILTRU
7:49 - 30 °C
Jdu pozdě!
Zlato?
Tys zase nezaplatil za plyn?
Zapomněl jsem. Ale neboj, dneska to zaplatím po netu.
Jak po netu? Internet taky nemáme. Měl jsi jim už dávno zavolat.
Prostě už běž. Já to vyřeším, než budeš zpátky.
Teďka se vracíš?
Díky.
Co to sakra je?
Dobré ráno, Bio.
Dobré ráno, Lauro.
Jsem ráda, že jsem tě potkala.
Celou noc jsem kvůli tomu randálu nespala.
A jéje.
Dobře. Já ti povím, co to znamená nespat, Bio.
Moje nejstarší Rafaelka se kojila až do dvou let.
Kojila se na požádání. Až mi z toho krvácela prsa.
Mělas někdy popraskané bradavky? Zahnisané? Nemyslím si.
Po jejím odstavu jsem už měla Bernarda
a ten měl noční běsy.
Čeho se bál? Nevím.
Ale budil mě tak 200krát za noc.
Nespala jsem šest let, Bio.
Tomuhle já říkám nespat.
To mě mrzí.
To nemusí.
Objevila jsem nádhernou věc zvanou střídavá péče.
Mám půlku týdne volno.
Jasně.
Ale já půlku týdne volno nemám.
Tak to ztlum, jo?
Neboj se.
Jdu si pro děti a budu je mít až do zítřka.
Takže další párty bude až…
Pozítří.
Přesně tak.
Pustíte mě?
Jsem tam za pět minut.
Už máme zpoždění a já mám dneska nabitý program, Bio.
Já vím, už jsem blízko.
45 MINUT
Čtyřicet pět.
Kdo parkuje na mým místě?
Zarezervuj kurýra… To bylo nejdelších pět minut.
- No… - Pojď to tam vyfotit.
- Dobré ráno. - Dáme tam tohle pozadí…
Počkej… Tady!
- Promiň. - Zůstaň tady.
Promiň. Pedro Paulo?
Někdo parkuje na mým místě. Můžeš…
Bio, v zácpě uvíznou jen ti, kdo uvízli i v životě.
Víš, kdo to řekl?
- Ne. - Já.
Uděláme si fotku.
Pedro Paulo, posloucháš? Někdo mi parkuje na mým místě.
Jo. Promluvíme si o tom. Sedni si.
Kdo s tím co dělal?
Bio, jak bys definovala Minu+?
Je to web pro ženy.
- Ne. - Digitální časopis pro ženy?
To je zřejmé, Bio.
Zkusím to jinak.
Svět se za posledních pár let dost změnil, že ano?
Držíme s ním krok?
Rozhodně, Pepe. Samozřejmě.
Děláme čím dál inkluzivnější obálky.
Nepíšeme už ty přihlouplý články jako „Jak získat chlapa za pět dní“.
Přejdu rovnou k věci.
Kdy jsi naposled poslala video na reelsy nebo TikTok?
Ne pro Minu+, myslím na tvůj účet.
Nejsi na sociálních sítích, Bio.
Dneska v digitálních médiích pracujou jen lidi, co svůj život sdílejí na sítích.
Vědí například čtenáři Miny+, kolikrát týdně máš sex?
- A jestli se uděláš? - Bože…
Nevěří to. Nemají jak to zjistit.
Ne…
Promiň, Pedro Paulo.
Mou prací je psát články, ne stát se jedním z nich.
- Nejsem obsah, tvořím ho. - Kopeš si hrob.
Slyšíš se? „Já nejsem obsah.“
Nevěříš si, Bio.
Promiň, ale tomuhle nerozumím.
Porozumíš.
- Znáš Palomu Dinizovou? - Blogerku?
- Největší influencerku v Brazílii? - Vím, kdo to je.
Dala bych ji do článku, ale ne na obálku.
Ona tu je. Tamhle.
Ukazuje to tu svým sledujícím. Našemu magazínu to dost pomůže.
Co říká?
A je to tady, lidi.
Skvělá zpráva. Budu dělat novou obsahovou ředitelku v Mině+.
Koukejte na můj tým.
Tohle je Bia, pracuje pro mě.
Teď vám ukážu náš skvělej kávovej koutek.
Je úžasná.
Počkej. Pepe?
Mám padáka?
Ne, jistěže ne.
Vždyť přece víš,
že v magazínech je potřeba něco starého i něco nového.
Nevyhazuju tě. Paloma je tvoje nová vedoucí.
Vedoucí? Jak to myslíš?
Vždycky jsi říkal, že nad mojí pozicí už žádná není.
Paloma má 50 milionů sledujících. Kolik máš ty?
Mám 100. Ne, 96.
Čtyři odešli, když jsi mě označil na fotce.
- Já? - Pardon, zrovna jsem natáčela.
Bio, moc mě těší.
Jsem Paloma.
Moc vám fandím už od dětství.
Obdivuju vaši práci.
Bože, úplně jsem se dojala.
Dobře! Jde se slavit.
Palomo, vyfotíme se všichni na společné fotce?
- Jo. - Ofiko fotka na Instagram.
- Hodíme to tam. - Bude to virální.
Bio, seženeš ostatní zaměstnance?
Lidi z finančního a tu tlustou ženskou z recepce.
Na firemní fotce musí být všichni, ať si lidi nestěžujou.
Super, díky.
Tatínku…
Umřel jsi v pravý čas.
Ťuk, ťuk.
Nezlob se na mě, jo? Taky jsem to teďka zjistil.
Vážně.
K čemu je mít progresivní, moderní a inkluzivní magazín,
když Pedro Paulo najímá jenom obyčejný a standardní ženský?
Vážně, Gabrieli. Dělá návody na líčení.
Já mám radši ženy bez make-upu.
Přirozeně krásný, jako jsi ty.
Vždycky říkal, že nad mojí pozicí už žádná není, proto mě nemůže povýšit.
Jenom klid. Pepe potřebuje hlavně investora.
A ani bankéři dneska nevydělávají jako tyhle on-line podnikatelky.
On-line podnikatelky? Gabrieli, prosím tě.
Je to jenom beauty blogerka, jasný?
Z jiného soudku…
Vůbec nevím, co vám koupit jako svatební dar.
Koukala jsem na seznam přání tvojí nastávající
a je tam odpadkový koš za několik tisíc.
Valentina má svoje vrtochy, ale jinak je milá.
- Fakticky? - Hej.
A víš co ještě? Ta nána mi sebrala parkovací místo.
Hele, Bio, já si myslím… Ale to je jedno.
- Ne, co? Povídej. - Dobře.
Nemám rád, když se zlobíš, protože ztrácíš svoji top vlastnost,
což je to, že jsi klidná, pohodová a vyrovnaná ženská.
Aha.
- A mám tě. - Kohopak to tu máme?
- Ahoj, Bio. Jak se máš? - Dobře, Valentino. Ty?
- Skvělej outfit. - Díky.
Máš krásnou kancelář. Je fakt nádherná a velká.
- To jo. - Půjdeme, zlato?
Jo. Zlato, než zapomenu, máš na sobě spodní prádlo, že?
- Pardon. - Valentino.
Jdeme ke krejčímu.
Vybral si nejdražší oblek. Je horší nevěsta než já.
Nevím, jestli horší žádný spodní prádlo, nebo to dědkovský,
co nosí můj manžel.
No a? Taky ho mám rád.
Jen se mi smějte.
Svět je lepší, když muž nechají ženy, aby se jim smály.
Ale ne moc, že?
Gabriel si vždycky stěžuje, když že holka v kině nahlas směje.
- Vážně? - Jo.
Ale vážně to bývá otravné.
Tak vyrazíme?
Jdeme.
Ahoj, Bio. Jdeme pozdě.
- Ahoj. - Ahoj.
- A hele. - Jo, popřemýšlím nad tím.
Fakt.
PARKOVÁNÍ RADNICE
Dobrý den, jmenuju se Edna, jak vám můžu pomoct?
Dobrý den, Edno.
Před pár dny jsem žádala o návštěvu technika, ale nikdo nepřišel.
Můžete se mi na to podívat?
Edno?
Dobrý den. Jste na lince telekomunikačního operátora.
Vážíme si vašeho telefonátu. Zadejte své zákaznické číslo.
Tři, čtyři. To je skvělé.
Pedro Paulo řekl, že je na vrcholu.
Já jsem na stejné pozici a beru stejný plat už deset let.
A teď najal tuhle holku.
Roberto? Posloucháš mě vůbec?
Promiň. Mám teďka drsnou fázi, víš?
Našla jsem Tiaga na seznamce. Víš, co to znamená?
Že má telefon? A že je single?
Znamená to, že jsem na stejné seznamce a on mi nedal match.
Takže nebude žádný comeback ani žádný flashback, nic.
Ty jsi na seznamce?
Poslechni si tohle.
Roberto, už spolu nemluvíme…
Vidíš?
…a nevolej mojí babičce.
Už je to půl roku. Prosím.
To je kretén. Snaží se mě obrat o kamarády.
Chlapi jsou stejní.
Odkdy je jeho babička tvoje kamarádka, Roberto?
Je. Povídáme si, posíláme si recepty…
Roberto, můžeš mě chvíli poslouchat?
Nemůžu…
Co se stalo?
- Hnus! Nedívej se! - Co se stalo? Panebože.
- Fuj. - Odemkni to, chci to vidět.
- Příspěvek? - Hnus.
- Co je? - Počkej.
Neříkal, že ti to poslal omylem, zlato?
Tím si nejsem jistá. Víš, že mě tvůj synátor rád provokuje.
A i kdyby to bylo omylem, tak pořád rozesílá svoje nahý fotky.
Je nezletilý, to není oukej.
Jejich generace to má jinak, pochop to.
Chtěl to poslat svojí holce, ale poslal to tobě. Klid.
Bio, redakční schůzka.
Na zácpu se teď nevymluvíš. Pojď.
Mám návrh, že pro příští číslo uděláme tři velké příběhy a dva malé.
Probereme mateřské vyčerpání a osamělost.
Také otestujeme séra na vibrátory…
Ráda bych tuhle schůzi zahájila dvěma věci.
Jen do toho, ukaž se. Schůzku řídíš ty.
Pardon, zahájit schůzku?
- Mluvila jsem… - Počkej, Bio.
Chci začít tím, že je to pro mě čest tu s vámi být.
Kupovala jsem si váš magazín jako malá ještě v době, kdy byl tištěný.
Vzpomínáte?
Nejsem tak mladá.
Čí jméno bylo vždycky u těch největších příběhu?
Vaše, Bio.
Takže je pro mě vážně velká část tu s vámi být.
Díky moc, Palomo.
Při vší úctě mi ale přijde,
že to, co říkáte, patří moc do 21. století.
Ano. Zvlášť, když nevíme, jestli nějaké další století vůbec bude.
Umíte se skvěle líčit, ale vyznáte se i v časopisech?
Víte, Bio,
náklad tištěných médií klesl za posledních pět let o 57 procent.
A vy si myslíte, že jste géniové, protože máte online magazín.
Ale jejich návštěvnost od roku 2021 klesá až o 26 % ročně.
Proč asi?
Podívejte se na předplatitelky Miny+.
Jsou to mladé ženy nad 25 let z vyšší střední třídy,
všechny mají univerzitu, ale nejsou akademičky.
A záleží jim na tom, aby byl svět lepším místem.
Ale ne moc.
Takže jestli chcete psát o utrpení ledních medvědů
na druhé straně světa, nemůže to být dlouhý a nudný článek.
Musí to být lidské a lidé se s tím musí ztotožnit.
Krátké, úderné video.
A hned potom článek o nejnáruživějších znameních zvěrokruhu,
aby se to trochu odlehčilo, jasné?
Pokračuju dál.
Věci, které navrhuju, jsou velmi efektivní hlavně na Instagramu.
Takhle to funguje.
Chcete rozhovor s Fê Nobre o otevřených vztazích?
Já ano.
- Ať vám řekne frázi. - Jo?
Neztrácejte čas s dvoustránkovým rozhovorem.
Stačí jeden řádek k třísekundovému reelsku,
kde Fê Nobre líbá svého manžela, a on se otočí a políbí jinou ženu.
A je to. Třívteřinové video.
A ne pět stránek dlouhých, nudných a nekonečných keců.
- Piš si to. - Jo.
- Je to trend. - Jo.
„Infotainment.“ Informace a zábava.
Ale pořád jsme on-line magazín se skutečným obsahem, že jo?
Naše publikum tvoří chytré ženy.
Jaké publikum?
Pedro Paulo říkal, že ještě dva měsíce v mínusu a končíme.
- Cože? - Končíme?
Promiňte, já…
- Ne. - To jsem řekl?
- Ano. - Sakra.
Mrzí mě to, Bio.
Umím si představit, jak je to pro vás těžké, ale…
Říkám to s láskou, ano?
Přišla jsem vám pomoct.
Ano. Paloma je naše cílová skupina. Měli bychom jí naslouchat.
Promiňte. Já…
Já nevím, není mi dobře. Je mi trochu zle.
Musím se vydýchat. Klesá mi tlak.
- Bio! - Bože.
- Hej! - Panebože!
Bio, mluv se mnou.
- Bio? - Bio.
- Hej. - To bylo děsivý.
Bio, jsi v pořádku?
Ne…
Ne, nejsem v pořádku. Potřebuju…
Pojďme…
- Ne. - Potřebuješ na vzduch.
Promiňte.
Půjdu… Bio?
- Dones jí vodu. - Donesu.
- Strhnu jí to z platu. - Počkej.
Očividně ji dohání věk.
Potřebuje doktora.
Tak co? Jak se cítíš?
Je mi hrozně.
Musím si naplánovat prohlídku.
Poslední dobou je mi divně.
Bolí mě hlava, hrudník, jsem dušná…
občas se mi chce brečet.
Moje teenage láska se bude ženit. Proto se tak cítím?
- Hej. Ne. - Proto?
Pořád jsi mladá.
To s tou teenage láskou se mi vůbec nelíbilo.
Nejsem sice umělec jako Antônio, ale mám svoje kouzlo.
Jo, a já nejsem nóbl jako Valentina.
A omdlela jsem v práci.
Jsme fakt povedená dvojka.
Povedená dvojka.
Jo…
Tak jdeme, nebo si budou myslet, že se tu muchlujem.
Pojď.
- Dýchej. - Jo.
Gabrieli, omluvíte nás? Chci mluvit s Biou.
Jasně.
- Díky. - Omluv mě.
Palomo, omlouvám se, že jsem utekla z tý schůzky.
Ale už je mi líp.
Můžeme pokračovat, klidně zavolám ostatní a…
Nenatáčejte mě, prosím.
Nenatáčím. Zkontrolujte si telefon. Poslala jsem vám polohu.
Dohodla jsem vám schůzku s Bohyní Kundou.
S Bohyní Kundou?
Vím, že se vám nelíbí, že vám hloupá beauty influencerka
dělá nadřízenou a rozkazuje vám.
Ale na tu schůzku půjdete, jasné?
To jsem neřekla.
Ale myslíte si, že znám jenom make-up.
Sledujete někdy moje videa se zvukem? Měla byste.
Třeba pak pochopíte, co vám Gabriel dělá.
Gabriel?
Co mi Gabriel dělá?
Holky, poznat sexistu je snadné.
PALOMA #BROCALISTA
Ale jak poznat brocalistu?
Rozeznáte toxický rysy slaďouše,
který vypadá jako dokonalý úlovek?
Přes kterýho se nikdy nepřenesete, ale jste kvůli němu pořád nešťastný?
Miluje feminismus, zná všechny správný termíny.
Ale vždycky to hraje do karet jemu.
Tvrdí, že si všechno uvědomuje
a rád se omlouvá všem ženám za sebe i všechny muže.
Miluje váš smích.
Ale nesmějte se moc nahlas, to dáma nedělá.
Říká, že jste krásná. Ale vážně se potřebujete tolik líčit?
Hodně štěstí, zdraví…
Hodně štěstí, milý Tommy.
Hodně štěstí, zdraví.
- Všechno nej, Tommy! - Všechno nej.
Tak na tři. Raz, dva, tři…
Ne, miláčku, sfoukni je.
Sfoukni je, ty hlupáčku. On neumí…
Tak já ti pomůžu. Raz, dva, tři…
A je to. Hurá!
Hele, nemusíš se cítit špatně, že nemáš chlupatý miminko.
Proto jsi naštvaná?
Vůbec ne.
Zapomnělas, že mám nevlastního syna? Ten je taky jak divoký zvíře.
Nevadilo by ti, že odejdu dřív?
V noci jsem se skoro nevyspala a v kanclu to dneska bylo hrozný.
Těžký den?
- Jo. - Chceš mi to říct?
Víš, že si tě vždycky ráda vyslechnu.
Já vím. Ale dneska ne, jo?
Nechci ti zkazit výjimečný den.
A já vím, že se můžu spolehnout zase na tebe, sestřičko.
Jsi moje zlatíčko.
Co chceš, kočičko?
Potřebuju laskavost.
Nic velkého. Budu přednášet na konferenci.
Budu tam jenom dva dny. A potřebuju, abys mi pohlídala Tommyho.
- Jasně. - Skvěle. Děkuju.
Kdy si pro něj můžu přijet?
Nemusíš si pro něj jezdit. Tommy musí zůstat tady.
Proč?
Protože v autě ho to stresuje a špatně to snáší.
Ale to bych měla složité. Nemůžu tu s ním bydlet.
Nemůžeš?
Ne, to nevadí… Já…
- Nemůžeš. - Budu tady.
Vážně?
- Vážně. - Děkuju, zlato.
Mám tě nejradši.
Řeknu ti, co bere za léky.
Nebere toho moc, to zvládneš.
Má problémy se štítnou žlázou, na to má tenhle prášek.
Taky jsem si všimla, že má pomalejší trávení,
takže mu dávám tenhle malinký čípek.
Potřebuje čípek?
Nekoukej tak na mě. A pak ještě květinové esence…
Neberou to? Zase?
- Neskutečný. - To je paní Bia.
Zdravím. Vy jste paní Bia?
Ta, co nám 83krát volala, že nikdo nepřišel opravit internet?
- Ráda vás vidím. - Konečně, co?
- Jsem bez internetu už deset dní. - Takže konečně.
Jsem tady už po sedmé, je vám to jasný?
Co? Manžel říkal, že nikdo nepřišel.
Madam, volali jsme, ale neodpovídal.
Co je? Jste v pořádku, madam?
- Je všechno v pořádku? - Jsem v pohodě.
Budu v pohodě. Pojďte se mnou, prosím.
Co se vám stalo?
Můj manžel zapomněl zaplatit a tak nám internet odřízli.
Už jsem zaplatila, ale pořád ho nemáme.
Ne, ptám se, protože vám buší srdce.
Máte kruhy pod očima. Vypadáte mizerně, madam.
Na krku vám pulzuje žíla.
Omlouvám se, nesnáším kecání lidem do života.
Ale můj život se zrovna posunul…
Jak to mám říct?
Vstoupila mi do něj jistá žena.
Ne, já jsem v pohodě. Jsem úplně oukej, díky za optání.
Slyšela jste o Bohyni Kundě?
Bohyně Kunda?
Vy taky? Slyším o ní už podruhé.
Ale ovšem.
Když to potřebujeme,
Bohyně Kunda najde způsob, jak nás oslovit.
Tak jo. Internet máte nahozenej.
Zkontrolujte si to a dej mi vědět.
To je nádhera.
Panebože.
- Pardon. - To nic.
Už je to dávno, co mi někdo něco opravil.
Já vím.
Ale podívejte,
kdo si zahrává s vaším internetem, zahrává si s náma všema.
Podepsat sem.
Zlato?
Tak už můžeš.
Přišli nám opravit internet několikrát, Antônio.
Musíš dávat větší pozor, jestli někdo nezvoní.
- Byls nakoupit? - Ne.
Já to nechápu.
Kdybys byla umělkyně, tak to chápeš.
Když mám kreativní flow, tak mě nesmí nic rozptylovat.
Jestli chceš asistenta, tak si ho najmi. Já jsem tvůj muž.
Podívej se na to.
Konečně se mi vrací kreativita.
Dneska jsem měla těžký den v kanceláři.
Stalo se tam toho tolik.
- Bylo mi i špatně… - Bibinko, prosím.
Jsem na vrcholu tvořivosti, probereme to potom, ano?
Prosím.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Já…
Přišla jsem bez objednání.
Musím za doktorem. Dáte mu prosím vědět?
Je mimo město.
Jak to myslíte?
Odjel a nedal vědět pacientům? Jak to?
Musel odjet.
Podívejte…
Potřebuju jeden recept. Můžete mi ho napsat?
Bohužel nemůžu.
Ale já potřebuju konkrétní lék. Vážně mi nedáte jediný recept?
Potřebujete razítko od lékaře.
A jeho podpis taky, že?
Ano.
Jen jeden?
Bohužel nemůžu.
Dobře.
BOHYNĚ KUNDA
To snad ne.
Tohle místo mě snad přitahuje.
Vítejte, Bio.
Vítejte.
Dobrý den.
Páni. Připadám si opravdu výjimečně.
Jak znáte moje jméno?
Máte domluvenou schůzku, ne?
- Jasně. - Jo.
Přesně tak.
Jak se cítíte?
No, já…
Já vás obejmu.
Postarám se o vás. Pojďte.
- Udělejte si pohodlí. - Děkuju.
Posaďte se.
Takže… Co se tu vlastně děje?
- Ztuhlá ramena. - Jo.
Ztuhlá ramena značí nedostatek soucitu sama se sebou.
To způsobuje bušení srdce a bolest na hrudi.
Dolní část zad je zanícená.
Máte problémy posouvat se vpřed a říkat, co si opravdu myslíte.
Máte nafouklé břicho. Chodíte na záchod?
- Moc ne. - Jistě.
Nechodit pravidelně na záchod znamená, že se velice těžko
vzdáváte toho, co vám už neslouží.
Všechno to máte tady.
Kruhy pod očima.
Suchý dech.
Kruhy znamenají nespavost.
Špatně spíte, když polykáte tolik svinstva.
Máte nemocnou kořenovou čakru.
Proto pláčete ve sprše a nevíte proč.
Máte uzlík u pupíku,
uzlík v tříslech…
Slušný orgasmus jste už zjevně dlouho neměla,
jedenáct měsíců, osm dní a pět hodin.
Tak dlouho?
Ale já to napravím.
Bohyně Kunda…
Totální podvod.
PEDRO PAULO DĚLEJ, JDEŠ ZAS POZDĚ!!!
Můj telefon!
Sebral mi mobil!
Můj mobil! Pomozte mi někdo!
Sebral mi mobil!
Zbláznil ses? Vrať mi mobil!
Vrať mi ten telefon!
- Ukradls mi mobil! - Počkat!
- Vrať mi ho! - Paní, přestaňte!
Zavolám na vás policajty!
Naval mobil a volám sama!
- Naval! - Promiňte!
Tady máte ten svůj telefon.
Páni! Úžasné!
- Máš chvilku? - Co to sakra děláš, Bio?
Chci zpátky svý parkovací místo.
Ale já ho dal jako dárek na uvítanou Palomě.
A tím končím. Navíc, chůze ti prospěje.
Pomůže ti to zhubnout.
Proč jsi jí nedal svý parkovací místo?
- Jsi sobecká. - Vážně?
Ano, jsi.
Ale jestli je to tak velkej problém, najdu rozumný řešení.
- Super. - Aby si Paloma nepřipadala jako blázen.
- Jako blázen? - Jo.
- Já si tu připadám jako blázen! - Proč?
Protože nad mojí pozicí už žádná není!
Kromě tvojí, ale ty seš majitel!
A teď jsi dal moje parkování tý holce!
Ne!
To je práce Bohyně Kundy, to poznám.
- Celej život s nima flirtuješ. - To vůbec, o čem to mluvíš?
Já dělám tvou práci, Pedro Paulo.
Už roky za pořád stejnej plat.
Já za to nemůžu, Víš, že on-line časopisy…
Jen povídej.
…zrovna nevydělávají.
Jo? Proto sis koupil BMW?
Ne, BMW je moje osobní oběť,
kterou jsem učinil.
Protože v téhle branži
je nejdůležitější vytvořit obraz úspěchu.
A to musím podstoupit.
Myslíš, že je snadný vést lidi, když se všichni dívají?
Myslíš, že se mi to líbí? Nelíbí.
Ty se směješ, ale já to dělám pro firmu,
pro vás všechny i pro tebe.
- Vést lidi? - Ano, vést lidi.
- Co? - Pedro Paulo.
Tvůj život jsou žranice v předražených restauracích
se stejnýma ubožákama, jako seš ty sám.
Tak počkej.
Ty řídíš jedině to, co si dáš k jídlu.
- Ne, Pupíčku? - Počkej, přestaň.
Buďme upřímní, ty chlapečku se svěřeneckým fondem.
- Seš tátův dědic. - No a?
- Já za to nemůžu. - Všechny peníze jsi zdědil.
Tvrdě jsem pro tátovu firmu pracoval.
Tvůj táta tvrdě pracoval, ať odpočívá v pokoji.
Nemluv o něm.
Nevím, jestli může odpočívat v pokoji.
Když vychoval takovou tragédii jako tebe, byl to jen sexistickej hlupák.
Narovinu. Studovals obchodku, protože jinaks nevěděl co, že?
Byl jsem malej. Bylo mi 35.
Já ti se svými sponzory celý roky zachraňovala prdel.
Ty si nikoho nevážíš. Seš ubohej.
- Seš… - Ne! Uklidni se!
Uklidni se!
Vím, co se tu děje.
Máš PMS?
- Cože? - Já nevím… PMS.
Ženský tehdy bývaj trochu nepříčetný.
Nemáte to všechny zaráz? Šílený.
Nemám menstruaci,
ty kreténe!
Menopauza?
Já ani nevím, kdy menopauza začíná!
Proč to děláš? Počkej, vrať se.
- Odcházíš? - Jo!
- Proč? - Odcházím.
Ať se ti daří, Pedro Paulo,
jako ageistickýmu, misogynnímu a sexistickýmu majiteli
časopisu pro feministky.
To je švanda! Do tejdne zbankrotuješ.
Počkej, zahazuješ…
Do tejdne!
Právě jsme v Mině+ viděli veliké drama.
Řekla jsem nenatáčejte mě!
- To je ale přístup! Krása! - Jo?
Byla jste tam, že? Je úžasná!
Dejte mi pokoj! Všechno si natáčet patří do minulýho desetiletí, ne?
Gratuluju, Bio. Prošla jste zkouškou.
Jakou? Já vás vůbec nechápu.
A víte co? Je mi to fuk.
Co čumíte?
Úžasné.
Co jsem to udělala?
Bio, co se stalo?
Co se stalo, Gabrieli? Končím.
Končím s YouTubery, hastagery, influencery a taky s…
Končím s prací navíc, abych se zavděčila pitomcům.
Nadechni se, máš záchvat paniky.
- Nesahej na mě! - Co se děje?
Co se děje? Musím platit účty, Gabrieli!
Mám línýho chlapa, co nehne prstem,
a ségru, co mluví jak batole, když chce s něčím pomoct,
a k tomu šéfa, co mi deset let nezvýšil plat.
- A tebe. - Mě?
Jo, tebe, kterej mě ani nešukáš ani mi nedáš pokoj.
Tys mě odkopla.
V pubertě.
Dala jsem ti tisíc šancí,
ale ty prý nemáš nezávislý ženský moc rád, že ne, Gabrieli?
Tak proč cítím tohle, když se objímáme?
Bio!
Co se děje? Ještě nikdy jsi… Proč tyhle věci vůbec říkáš?
Protože je to pravda, Gabrieli.
A pravda není vždycky nóbl a naleštěná a plachá jako tvoje Valentina.
Je to pravda.
Ale zbytky patriarchátu v chlapským srdci
si vždycky vyberou radši Valentinu.
Proč si pořád myslíš, že je zakřiknutá?
Valentina je milá, zdvořilá a hodná holka.
Ahoj, zlato.
Takhle mě vidíš? Milou, zdvořilou a hodnou?
Já taky. Milá, zdvořilá a hodná.
Zajímavé. Já tě taky tak vidím.
Přesně tak tě totiž Gabriel popsal,
když jsem na něho ječela,
že si po sobě neuklízí.
A on řekl, že bych měla bejt milá, zdvořilá a hodná jako Bia.
„Ta žije v harmonii se svým manželem.“
Já tady končím, jasný?
Snažil jsem se vás chápat a pomoct vám, ale končím.
Dobrej.
Proč mě sledujete?
Protože chci vědět, proč jste mě nepustila.
A proč bych měla?
Protože by to bylo zdvořilý.
Já na zdvořilost seru, vy krávo.
A jestli tam nechcete viset,
tak sakra jezděte ráno dřív.
A teď už vyfičte, než dostanete přes držku.
Co máte za problém?
Mám problém, že když vidím váš hnusnej ksicht,
musím vám říct, že jste ubohá svině.
I vaši rodiče a kamarádi vás nesnášejí.
Nesnášíte se i vy sama.
Takže se tu promenádujete se svým ohavným ksichtem
a myslíte si, že v tom nevkusným křápu jste lepší než ostatní.
Ale ne. Vy jste jen hromada sraček.
Lidi nechtějí vaše šperky, váš barák, ksicht ani vaše prachy.
Chtějí se jen dostat do práce a domů, protože mají život.
Narozdíl do vás, která si myslíte, že máte život, ale máte jen hovno.
Nevím, co se mnou Bohyně Kunda udělala.
Jsem v pohodě, ale když mě někdo naštve, proměním se v Hulka.
Dej si na to pozor, jo?
Koukla jsem na její socky a nemá žádný sledující.
Dělám věci, který bych do sebe nikdy neřekla.
Pedru Paulovi jsem v kanclu řekla všechno, co si myslím,
všechno, co mě napadlo.
Umíš si představit, že dělám scénu?
Já přece scény nikdy nedělám, ne?
- Roberto! - Ano! Omlouvám se.
Tiago mě zablokoval.
- To je kretén. - Poslouchej mě.
Můžeš se mi aspoň dívat do očí, když se bavíme?
- Roberto? - Ano.
- Posloucháš mě? - Jasně, mluv.
- Co jsem řekla? - Mluv.
Ne. Co jsem teď řekla, Roberto?
Pochop, že jsem na tom taky špatně. Vrať mi to!
Vrať mi to, Bio.
Poslouchej, Roberto.
Pokaždé, když mám problém,
tak se mi ani nepodíváš do očí.
Soustředíš se jenom na vlastní problémy.
Záleží ti jenom na sobě, Roberto.
Ty seš jediná, kdo má problémy,
kdo se cítí osamělá a kdo se potřebuje svěřit kamarádce.
Ale poslouchej, Roberto.
Nikdo tě nemůže vystát.
Jsi sebestředná, rozmazlená a sobecká.
A co uděláš? Odejdeš? Nebo si mě zablokuješ jako Tiago?
Já jsem tak blbá.
Skvělý. Takže zase mluvíme o tobě.
Dobře. Fajn.
Jeho babi mě odblokovala. Je to znamení?
Přestaň…
Bio, prosím.
Bio!
Proč jsi to udělala? Víš, že ten telefon pořád splácím.
- Roberto! - Já…
Až se příště uvidíme,
tak si vyslechneš všechno, co říkám.
Do prdele!
Antônio, tvůj synátor udělal z obýváku smetiště.
- Běž mu něco říct. - Slavíme!
Má kreativita je zpět!
- Mluvím s tebou. - Já mluvím s tebou.
Jen klid. Jsi příliš napjatá.
Tak mi pomoz se uvolnit tím, že začneš svýho syna vychovávat.
Dobře. Ale víš, jak je úžasné,
když mě umělci po pěti letech konečně vrátí kreativní flow?
Podívej!
Pěkný. Můžeš se k tomu vrátit pak.
- Ani ses nepodívala… - Hej! Mluvím s tebou.
- Tvůj syn zase nebyl ve škole. - No a co? Je mladý.
Tys to v jeho věku nikdy neudělala?
Nicnedělání není jednání.
Nicnedělání znamená přemítat o životě, Bio.
Znamená to oddat se, uvolnit se a vydechnout.
Ne všechno v životě musí být napjaté, nudné a šedé.
Uvolni se.
Jasně. Uvolnit se, jo?
- Ano. - Mám se uvolnit?
- Jasně. - Tak jo.
- Vidíš. - Když to chceš.
- Prosím. - Uvolním se.
Budu úplně uvolněná. No páni.
Budu tak uvolněná, že se ze mě stane zvíře.
Zvíře, který neplatí účty ani nechodí nakupovat.
- Já to věděl. - Zvíře jako ty.
Nezačínej s tím, Bio, stěžovat si můžu jedině já.
Tak začni.
Vzpomeň si, jací jsme byli na začátku.
Byli jsme si blízcí, pořád jsme parádně šoustali.
Bylas do mě blázen.
A teď se mnou mluvíš, jako bych byl tvůj brácha nebo tvůj…
Syn.
- To jsem říct nechtěl. - Jo, syn.
Tohle bych tolerovala jen synovi.
Ale jenom tak do čtyř let,
protože od pěti by mi pomáhal víc než ty teď.
To stačí.
A ve třech letech by maloval líp než ty.
- Co? - Jsou to jen tři blbý čáry.
O čem to mluvíš? O umění nic nevíš.
Nemám čas ti to vysvětlovat, ale nejsou to tři blbý čáry.
Jasný? Za těma třema čarama je spousta bolesti, Bio.
Bolesti?
Bolesti.
Mě bolí tady z toho, jak tě pořád nosím na zádech.
Už rok platím nájem,
protože nemáš inspiraci a neumíš si najít práci.
To je má práce.
A ještě tu musím snášet toho tvýho ubohýho, nanicovatýho potomka.
Ani jeho matka ho nedává, proto ho sem odlifrovala.
A já končím.
- Co to říkáš? - Říkám…
A teď poslouchej.
- Okamžitě odsud odejdi. - Co?
A toho budižkničemu si vem s sebou.
Ne… Nicolasi, ona to tak nemyslela.
Proč tak mluvíš s dítětem?
S dítětem? Není to mladý dospělý?
- A myslela jsem to tak. - Hej, můžeme se uklidnit?
Uklidníme se. Takhle to dál nejde.
To už stačí. Vím, co se tu děje.
Já…
- Můžu se zeptat? - Jo.
Slib, že se nenaštveš.
Už jsem naštvaná.
Že se nenaštveš ještě víc.
Tak už se ptej.
Máš menstruaci?
Proč pokaždé, když se žena naštve,
si muži myslí, že má menstruaci?
- Je to kravina. - Není to kravina, Bio.
Víme, že jste v té době citlivější. To je celé.
Není na tom nic divného.
- Jasně. Citlivější, jo? - Jo.
Jsem přecitlivělá, že? Citlivost. To je tak krásný slovo.
Citlivost. Umělci to slovo rádi používají.
Tak já ti to ukážu.
- Ukážu ti to. - Přestaň, Bio. Vážně.
Ukážu ti svoji citlivost.
- Co se děje? - Ukážu ti to.
Bio, to není vtipný. Přestaň, Bio!
- Jsem tak citlivá! - Co to sakra?
- Nádhera! - Co to je?
- Jsem umělkyně! - Bio, prosím.
- To je moje životní dílo. - Začárám ti ho!
Jen počkej, za dvě hodiny budu na výstavě.
Bio! Přestaň!
Bio, moje oči!
Citlivá.
Byl to dobrej byt, tati.
Ona se uklidní. Má měsíčky.
Nemám menstruaci!
- Jdeme, než začne házet věcma. - Jo.
CHRÁNĚNA BOHYNÍ
04:22
Neseš led?
Jakej led? Chci mluvit s Laurou.
Myslíš DJ Laurex?
Jo, přesně tu. Dýdžejku.
Počkat. Nezakoplas ty o mě včera?
Uhni. Pusť mě dál.
Lauro!
Promiňte.
Pardon, dámo. Hej!
Hej, Lauro!
WIFI ZDARMA
LOGIN: BIADOMA HESLO: BIA1234
Proto to jelo tak pomalu.
Lauro!
Sundej si to, mluvím.
Žádný odezírání. Poslouchej.
- Lauro, chci se vyspat. - Cože?
A dneska se vyspím, je ti to jasný? I kdybych měla udělat něco hroznýho.
- Jo? - Jo!
Co jako? Zavoláš policajty?
Zdravím, hoši.
Nebo správce baráku pana Fernanda?
On je tu s náma. Žejo, pane Fernando!
Nebo koho? Vrátnýho Hélia?
Bacha, Hélio, ať tě nemusím odnýst jak posledně.
Nebo asistentku manažera Rosane? Ta má teďka jiný starosti.
To vidím, Lauro.
Ale poslouchej, já se cítím fakt divně.
Mám strach sama ze sebe. Takže tu hudbu ztište.
Teď přijde drop. Teď přijde…
Lauro!
No tak, to není fér.
- To je psychouška, vždyť je to jen párty. - Dámo, klídek.
„Je to jen párty.“
- Co? - Seš zahořklá.
Cože? Vážně.
Omluvte mě.
Hudba je zpátky!
Omluvte mě.
ETHANOL
Neseš led?
Nesu něco lepšího.
Co to je?
Ne! Co to sakra děláš? Panebože, ještě to nemám splacený.
Ježíši, Bio!
Bio, ne!
Bio, já to fakt ztlumím, přísahám.
Ne!
- Proboha, Bio! - Seš šílená, běž domů!
Teď půjdeme domů všichni.
Párty skončila. Dáš si? Dáš si loka?
Copak, zlato? Jen mi nevyhrožuj.
No vida.
Hosté jsou naštvaní.
Dělejte, párty skončila. Co na tom nechápete?
- Vážně? - Musím najít telefon.
Lauro.
- Polož to. - Cože?
Ne!
Tohle?
- Ne. - Tobě se to nelíbilo?
- Uvidíme. - Zhasni to.
Tak uvidíme.
- Zhasni to. - Lauro, zlato…
Jak můžeš vyhrožovat ženský se dvěma dětma?
Tohle je náš domov.
Páni.
Běž si lehnout. Je pozdě.
Ať si zítra stihneš umotat ten svůj ohavnej drdol, jo?
14:14 - 28 °C
14:17 - 28 °C
14:25 - 28 °C
14:31 - 28 °C
Kočka!
BÁRBARA ČUS SÉGRA!
ZMEŠKANÝ HOVOR BÁRBARA
GABRIEL
BÁRBARA STÝSKÁ SE MI PO TOMMYM
GABRIEL ZAVOLEJ MI CO NEJDŘÍV
BÁRBARA BIO, MUSÍME SI HNED PROMLUVIT
BÁRBARA JSEM SKORO DOMA
BÁRBARA KDE JSI?
Tommy?
Pojď sem, kočičko.
Kde ta kočka je? Pojď sem.
Hej! Tommy?
Pojď sem.
Tomíku.
Tady seš, ty lenochu.
Ne.
Sakra, to ne.
Ne…
Sakra.
To je překvapení!
Já jsem překvapená. Jsi doma brzo.
Jak se má můj chlapeček? Chyběla ti maminka, lásko?
Co ten tvůj výlet?
V pohodě. Ukaž mi mého chlapečka.
Moc jsi mu chyběla.
Dej mi ho.
Sestři, určitě jsi unavená, dej si sprchu a vybal se.
Pak ti ho dám.
Jsem unavená, ale hlavně mu chci očichat kožíšek.
To kočky nemaj rády, to přece víš.
Rád se se mnou mazlí, tak mi ho ještě na chvilku nech.
- Dej mi mou kočku, Bio. - Je v Portu Alegre hezky?
Já tam nikdy nebyla. Co lidi?
Dej mi moji kočku a nechovej se jako cvok.
Pojď ke mně, Tomíku, myšičko moje.
Tommy?
Počkej… Tommy?
- Tommy? - Promiň, sestři.
Našla jsem ho tak.
Jak?
- Cos mu udělala? - Nic jsem mu neudělala…
Tommy je mrtvý?
- Dala jsi mu léky? - Zapomněla jsem.
Zapomnělas mu dát léky?
Pročs mi neřekla, že ho nemůžeš hlídat? Řekla bych někomu jinýmu!
Někomu jinýmu? Vždyť tvoje problémy řeším jenom já.
Tommy je problém?
- Víš, že je těžký tě odmítnout. - Je to těžší než zabít Tommyho?
Co? Já ho nezabila…
Vím, že jsem to podělala. Nedala jsem mu ty léky.
Ale je to jenom kočka, není to dítě.
Cos to řekla?
Omlouvám se.
Vím, že si myslíš, že jsem ubohá. Ale ne každý má dokonalý život.
Každej nemá za manžela sexy umělce,
je hezkej a pracuje v časopise.
Tak promiň, že jsem jenom ženská s kočkou.
- Tak jsem to nemyslela. - Tak jak?
Víš co?
Vážně jsi ubohá.
Jen se rozhlídni.
Byt máš plnej fotek s kočkama v šatičkách a kostýmech.
Kočka je kočka! Lidi jsou lidi!
Ježíši, tvoje kočka umřela, protože byla stará. Není to konec světa.
Sakra. Omlouvám se.
Jsem zmatená. Ani nevím, co říkám.
- Promiň. - Jak se opovažuješ se mnou tak mluvit?
Jsem tvoje sestra.
Dobře víš, že mám radši zvířata než lidi. A víš proč?
Lidi jsou krutí.
- Jen jsem nečekala, že budeš… - Člověk.
Konečně.
Jo.
Je to tak, jsem člověk. Jsem…
Víš, kolik let jsem se nutila,
abych byla hodnej, sladkej, chytrej a laskavej robot?
A nic jsem z toho neměla.
Jenom tupýho manžela, kreténskýho šéfa
a jednostranný přátelství.
A tebe, kočičí mámu.
Omlouvám se.
- Vypadni odsud. - Tak jsem to nemyslela. Promiň.
Zmiz mi z očí!
Vypadni!
Bio?
Je vše v pořádku?
Ne.
Musíte zrušit to, co jste mi udělala.
Já jsem vám nic neudělala. To vy.
Ani náhodou. Taková nejsem.
Proč na mě ta masáž takhle účinkovala?
Já neurážela a neosočovala lidi na potkání.
Někteří lidé ze strachu
skrývají svou měkčí, lidštější a mírumilovnější stránku.
Vy jste ale naopak skomírala
zadržovaným hněvem, nenávistí a frustrací.
Rozumím. Fajn.
Já ale potřebuju svoje přátele i svou práci.
Chci to v sobě zase dusit.
Jen tak můžu přežít ve světě, ve kterým chci žít.
Bolest na hrudi je pryč?
Ano.
I ta vaše úzkost, nespavost, bušení srdce,
bezdůvodný pláč ve sprše,
bolest na hrudi, bolest svalů, zácpa,
touha po lécích…
Všechno pryč?
Jo, všechno je pryč.
Tak na co si stěžujete? Jste vyléčená.
Ne.
Ubližuju lidem, které miluju.
Lidi nezvládnou pravdu, Bio.
Nejsou na ni připravení.
Ale takový je život. Druhý den se omluvíte a jedete dál.
Ne.
Chci být taková, jaká jsem byla předtím.
To je těžký, Bio. To nedokážu.
No tak, myslím to vážně. Napravte to, co jste mi udělala.
Já nic neudělala.
To vy.
Vy jste to udělala. A určitě se vám to líbilo, ne?
To záleží.
Víc k tomu neřeknete?
Řeknu. Chci říct ještě jednu věc.
Vy jste to hlavní.
Vy, Bio, jste to hlavní.
Nezapomeňte na to.
ADOPTUJEŠ SI MĚ?
Jasně.
Prosím, můžete jet.
Kdo je?
To jsem já, zlato, tvoje sestra.
Sestro? Já žádnou nemám.
Otevři, prosím. Něco jsem ti přinesla.
Pokud to není moje živá kočka, tak mě to nezajímá.
Bárbaro, prosím. Otevři dveře. Jen na dvě minuty.
- Nepustíš mě dál. - Z úcty k Tommymu ne.
- Co to bylo? - No…
O tom jsem s tebou chtěla mluvit.
Vím, že Tommyho nenahradí, ale vzala jsem ho pro tebe.
Panebože, ty seš fakt kráva.
Kočky nejsou nábytek. Nespravíš to tím, že koupíš novou.
Já vím, že to tak nefunguje. Ale podívej se na něj.
Nebudu se na něj dívat…
Panebože. Ty seš fakt zlá svině.
Je tak sladkej.
Panebože. Pojď k mamince.
Omlouvám se, miláčku. Budu tě nade vše milovat.
Panebože.
Podívej, jak se přitulil.
Je rozkošnej.
Jo.
Omlouvám se, jo?
Omlouvám se za to, jak jsem s tebou mluvila.
Omlouvám se za Tommyho. Je mi to líto, byla jsem kráva.
Omlouvám se. Mám tě moc ráda.
Musím ti něco říct. Byl tu veterinář…
Tommy prý dostal v noci infarkt kvůli nadváze.
To mě moc mrzí.
Jo. Takže je to částečně moje vina, ale částečně i tvoje, žes tu nebyla.
Pravda.
A k tomu, cos mi řekla,
seš strašná ženská, ale pořád jsi moje sestra.
Vždycky tě budu mít ráda.
Vždycky tě budeme mít rádi.
- Tak fajn. - Ale k tetě nikdy nepůjdem.
- Je to zrůda. - Hej. Nekecej.
- Je to pravda. - Není.
- Nechceš tu chvíli zůstat? - Nemůžu.
Musím ještě něco vyřešit.
- Jo? - Jo.
- Vrátím se. - Dobře.
Rozluč se s tetičkou.
- Ahoj. - Ahoj, tetičko.
Ty moje zlatíčko.
Vážně? To je skvělé!
Chyběla jste nám na oslavě.
Na oslavě?
- No ano. - Nevidím tady žádný důvod slavit.
Pokud Pedro Paulo povede časopis beze mě, za chvíli zbankrotuje.
Radím vám utýct, dokud můžete.
Každopádně jsem ale přišla podat výpověď. Co mám podepsat?
Hodně věcí. Máte tu na podpis hodně věcí, hlavně kvůli povýšení.
Stala jste se mou obchodní partnerkou, Bio.
- Kde je Pedro Paulo? - Časopis jsem koupila a vyrazila ho.
To není možné.
Cože? To není možné.
Investoři jsou banda starých, sexistických chlapů.
Jak jste je přiměla vás podpořit?
Všechny holky z časopisu šly za Bohyní Kundou.
A pak na něj podaly stížnost. Rada na to musela kývnout.
Tak co vy na to?
Jdete do toho, nebo ne?
Zaprvé musím říct, že jsem tou nabídkou poctěná
a mrzí mě, že jsem vás soudila bez toho, aniž bych vás znala.
Moje chyba. Omlouvám se.
Ale myslím si,
že my dvě vidíme věci jinak, víte?
Ne, Bio. Potřebuju ženu jako jste vy.
Potřebuju někoho, kdo věří na příběhy delší než dva řádky.
Někoho, kdo bude dělat dlouhé rozhovory.
Jsme dobrý tým, Bio.
Rozmyslíte si to?
Fajn. Slibuju, že si to promyslím.
A ještě ty vaše videa,
se zvukem jsou fakt skvělá.
Ne. Tak to počkat.
- Já si to natočím. - Já to tušila. Ne.
Ne, vypněte to.
- No tak… - Palomo?
Můžu si promluvit s Biou?
Omluvte mě.
Gabrieli.
- Jak se máš, Bio? - Ne. Počkej.
Musím se ti omluvit za věci, které jsem tuhle řekla.
Ne, že bych toho litovala, ale použila jsem špatný tón.
Taky chci říct, že doufám, že budete s Valentinou opravdu šťastní.
- Dobře. - A… dostal jsi taky padáka?
Ne.
Řekla, že si mě v týmu nechá, ale bude na mě dohlížet.
Bezva.
Mám ji čím dál radši.
Ještě něco, Bio. Valentina mi řekla, že chce pauzu.
Což mi přijde skvělý. Protože jsem…
Jsem zmatený, mám v hlavě chaos.
Každopádně… Nechceš se mnou na večeři?
Gabrieli, já…
Já nevím.
Nejsem žádná milá ženská, jasný?
A už se k tomu asi nevrátím.
Docela se mi to tak líbí.
I když je to chaotické, intenzivní
a v mým životě
se začalo dít strašně moc věcí a změn.
Už mě nebolí na hrudi.
A to…
je prostě skvělý.
Chci tě takovou, jaká jsi, Bio. Odjakživa.
Nikdy jsem to nepřekonal.
Zavolám ti později.
- Co to je? - Pojď sem. Překvapení.
Otevři ledničku.
Teď pojď sem.
Dej sem ruku.
Je…
teplá. Zaplatil jsem účty. Už se nemusíš ničeho bát.
A teď se rozbrečíš štěstím. Pojď do obýváku.
Pojď se podívat.
Pojď, Bio!
Jmenuje se:
„Bio, miluju tě.“
Jasně.
A tahle červená čára je nějaká pocta mojí menstruaci?
- Ne, Bio. Promiň. - Tak mojí PMS?
Nezačneme znova? Ty jsi taky řekla pár hnusných věcí, na které nezapomenu.
- Takže, Antônio… - Ne! Počkej.
Poslední překvapení. Slibuju.
Poslední krok. Pojď sem.
Udělal jsem tvoje oblíbené těstoviny. Puttanesca.
Najíme se?
V míru jako za starých časů.
Je to vynikající.
Kdo je nekrásnější?
Chutnají ti ty moje těstoviny?
Už nechci.
Dej si ještě. Jsou to tvoje oblíbené.
Nechci být s tebou.
Nechci těstoviny. Nechci život, jaký spolu žijeme.
Bio, to ne.
- Je konec, Antônio. - Dej mi šanci. Změním se.
Věřím ti.
Opravdu. Lidi se můžou změnit.
Prospěje ti to, ale v dalším vztahu.
Protože takhle to dál nejde. Já…
Já jsem tě přestala milovat.
Moje láska je pryč.
Je konec.
Ne. Může se to vrátit.
Může se to vrátit, Bio.
Třeba moje kreativita, taky byla pryč, ale vrátila se.
A vrátila se silnější, lásko.
Může se to vrátit.
Věř mi.
Nikdy by mě nenapadlo, že to řeknu.
Ale už mě nebaví ten tvůj pěknej ksichtík.
Pamatuješ naše začátky?
Pořád jsme spolu jenom píchali.
Bylo to výborný.
Nezahazuj to, Bio.
Pamatuju si konec našeho manželství,
kdy jsme už nepíchali, protože to bylo hrozný.
Je konec.
- Počkej. Kam jdeš? - Dolů.
Budu tam, ať máš čas
umýt nádobí, sbalit se a odejít.
- Baf! - Paní Bio.
Poslyšte, až Antônio odejde,
řekněte mu, že už do týhle budovy nesmí vstoupit.
- Ano. - Ani ten jeho protivnej synátor.
- Ano, madam. - Je to jasné?
- Ano, madam. - Výborně.
VALENTINA TADY VALENTINA
POJĎ SI DOLŮ POKECAT.
- Ahoj. - Nastup.
Co je, Valentino?
Přijela jsem se ti omluvit, Bio.
Za to, jak jsem byla falešná.
Ale ve skutečnosti tě nemám vůbec ráda a tys to věděla.
A já věděla, že to víš.
Chtěla jsem ti to říct osobně.
No dobře.
Nevadí mi, že mě nemáš ráda. Fakt. S tím dokážu žít.
Tak už mě pusť.
Ne, zatím ne.
Chci ti toho říct mnohem víc.
Jsi arogantní mrcha, co mě celou dobu jenom soudila.
Jo, moje rodina mívala peníze, ale zkrachovali jsme.
A já dřela jak kráva, abych zaplatila bráchovi vysokou
a uživila mámu, zatímco ses na mě dívala svrchu.
Protože pracuješ v časopise?
Do prdele, Valentino.
Bylas u Bohyně Kundy.
Jak to víš?
Je to na tobě vidět.
A zvenčí je to nádhernej pohled.
To není možný. Tys u ní byla taky?
No jasně. Proč myslíš, že jsem Pedru Paulovi vmetla pravdu?
- Do prdele. - To je šílený.
Omlouvám se.
Že jsem tě soudila.
- Ne… - Jo? Myslím to vážně, promiň.
Líbíš se mi.
Vážně?
Myslím, že s tím dokážu žít.
- Páni, Bohyně Kunda. - Páni…
- Muži milujou, když se nesnášíme. - Jo.
Gabriel vždycky říkal, že tě nemám nesnášet, protože silné emoce
mi udělají vrásky.
- To řekl? - Ano.
Ale snažil se, abych tě měla radši?
U mě to bylo stejný.
Pokaždé, když jsem mu řekla, že jsi rozmazlená, falešná, bohatá kráva,
tak mi v tom neoponoval.
Ani jednou mi neřekl, že pracuješ jak ďas, abys uživila rodinu.
A já když řekla, že seš píča,
řekl mi, ať nejsem sprostá, že mi to nesluší.
- Sluší ti to. - Jo.
Fakt. Umíš bejt krásně sprostá.
Je to skvělej pocit, ne? Do prdele, tohle je normální. Do prdele.
Do prdele normální!
Jo. Do prdele je málo.
- Něco horšího. - Jo.
- Zkus horší sprosťárnu. - Jo.
Tak jak to s váma vypadá? Vím, že si dáváte pauzu.
Vážně?
To je zvláštní. To slyším poprvé, Bio.
A je to tady.
GABRIEL JDU ZA TEBOU
Co tady děláš?
Jak víš, že jsem tady?
Dal jsem ti do auta GPS, co mi pípne na telefonu.
Bojím se o tebe, když večer jezdíš pozdě z práce.
Mám strach, aby tě nepřepadli.
To je na palici, ty sleduješ její auto? To je zločin!
Proč jsi Bie řekl, že máme pauzu?
Proto jsem nejistý.
Protože jsem sexista. To byste řekly, ne?
Ale já vás miluju.
Fakt.
Copak je hřích tolik milovat?
Jsem kretén proto, že mám v sobě tolik lásky?
To záleží, Gabrieli.
Dovolíš Valentině taky rozdávat tolik lásky, kolik rozdáváš ty?
Dost by se tím usnadnilo. Stejně se tu chichotáte a kamarádíte se.
Tak proč se ve třech i nepobavit?
Můžeme spolu klidně spát.
- Cože? - Proč ne?
- Co to sakra je? - Já to chci.
- Zlato… - Do toho!
Přeložím, co se Bia ptala, protože jsi to očividně nepochopil.
Zlato, kdybych chtěla všechnu lásku, co mám ve svojí vagíně…
Valentino…
…dát jinému muži, zatímco ty, fanda otevřených vztahů,
vykládáš Bie, že máme pauzu, aby ses s ní mohl vyspat,
bylo by to oukej?
Nebo to můžeš dělat jenom ty, protože jsi woke?
Valentino, proč tak mluvíš?
Kdyby v tom byli jiní muži, tak bych svatbu samozřejmě odvolal.
- Žádná párty, žádný dort, žádný… - Neboj, zlato.
Udělám to, co dělají ženy už do dob mojí prababičky,
a sice to, že ti jako chlapovi usnadním práci.
Je konec, Gabrieli. Žádná posraná svatba nebude.
Je konec, jasný?
- Valentino, vrať se… - Jsi úžasná.
Valentino, nech toho.
Prostě úžasná.
Běloši to mívali snazší.
Nedáme Uber napůl? Nemám ani vindru.
Ne, díky, Tak zoufalý nejsem.
Hodně štěstí.
Hej, Bio, počkej.
Bio, no tak.
Vidíš to?
Skončilas to s Antôniem, já se rozešel s Valentinou…
Nemyslíš, že je teď náš čas?
Nemyslíš si to?
Ty ses rozešel s Valentinou?
Kristepane, Gabrieli.
Jak to dokážeš takhle překroutit?
- Víš, že to není vůbec cool? - Já bez vás žít nemůžu.
Můžeš bez nás žít úplně normálně.
A ještě něco. Málem bych zapomněla.
Přijmu Palominu nabídku a stanu se její partnerkou.
Takže odteď, zlato,
se radši nauč žít i bez svojí práce.
Máš padáka.
Ne, Bio! No tak! Nemusíš to dělat!
Nemusíš.
…revoluční.
BOHYNĚ KUNDA MILOVAT SEBE JE REVOLUCE
ROBERTA MUNHOZOVÁ ŘÍKÁ: ZAHODILA JSEM MOBIL A NAŠLA SEBE
BOHYNĚ KUNDA
- Beru to. Budu vaše partnerka. - Kdepak partnerka.
Budete generální ředitelka, šéfka, viceprezidentka nebo něco takového.
Prezidentka? Madam prezidentka firmy.
Podívejte, Bio, mám peníze a mám skvělé nápady.
Pravda.
Koupila jsem další tři firmy, které jejich majitelé málem přivedli na buben.
Páni.
Možná je to generační věc, ale je toho na mě moc a potřebuju vás.
Spolehněte se. Ale nejdřív se chci na něco zeptat.
Nebudu vám kecat do nápadů a rozhodování.
A máte nejvyšší plat.
Ne, na něco jiného.
Potřebuju týdenní dovolenou.
- Dovolenou, Bio? - Jo.
Ne?
Dovolenou? Firma je teď vaše. Můžete si tady dělat, co chcete.
Přemýšlejte o tom. Hele.
Chcete se projet?
To jsou klíčky od BMW Pedra Paula?
Jsou to klíčky od vašeho BMW.
Nechte toho.
Překlad titulků: Petra Babuláková