Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
-Neaţa! -Neaţa!
Fină asta! Ce e?
Bumbac! Mi-a l-a adus Gelu de la Graz!
Are gusturi bune Gelu!
-La ce nevastă mişto şi-a tras! -Ce proastă eşti!
-Şi al tău pare foarte fin! -Eu mi l-am luat. Am gusturi bune.
Chiar ai! Să ştii că ai!
Mamă...
-Ce zici? Sunt curate? -Curate... curate pe dinafară!
Ce drăguţă e aia!
-Mi-aduci, te rog, nişte... -Ce?
Şerveţele, să nu...
Mamă, dar ce viteză are! Incredibil!
Mamă ce muşchi ai făcut Doru!
-Hai, hai! -Te prinde!
Dă-i, dă-i, dă-i, dă-i!
Sunt pe locul trei!
Nu, te rog!
Ce mă rogi?
Zi, ce mă rogi?
Hai să mergem în cameră!
Nu pot să-mi las copilul singur şi să mă duc să mă fut!
Ce mai ştii să tai cheful omului!
Dă-i ăsta lu' maică-ta! Şi ochelarii!
Da' să nu mergeţi departe!
De când te ştiu ai avut pielea frumoasă.
De unde o scoţi şi pe asta?
Mă dădeam cu de toate şi tot mă ardeam.
Tu nu te-ai dat niciodată cu nimic.
-Mereu am fost invidioasă. -Ce tâmpită eram!
Mersi!
Ce mişto e locul ăsta, Lucy!
Mi-aduce aminte de facultate.
Mă bucur c-am venit!
Brichetă.
Cred că vrea foc!
Un foc!
Vrea foc!
Nu avem niciun foc.
Vă rog, plecaţi.
Românce...
Cât de nesimţiţi sunt ţăranii ăştia!
Pune şi tu ceva pe tine!
Sunteţi cazate în sat?
Ce vreţi? Lăsaţi-ne în pace, bine?
Hai să ne mutăm!
Nu vreau să plec nicăieri, noi am venit aici primii.
Nu, plecaţi!
-Îl chem pe soţul meu, da? -Târfă!
Cum ar fi fost?
Dacă ne violau nu auzea nici dracu'!
Hai, hai în apă!
Nu, du-te tu! Nu las astea!
Cum vrei.
250-ul e mai bun! Ăla în patru timpi, zic.
E mai uşor, mai manevrabil, e mult mai bun de început.
Eu nu vreau să-şi ia!
-Au, da' de ce, fato? -C-o să stau iar cu grijă.
Noroc că pe tine nu te întreabă nimeni.
Ia mai lasă tableta aia!
M-am plictisit! Ce pot să fac?
Mergi şi tu p-aici şi fă-ţi de lucru! Caută! Sapă!
Să sap?
Ia arată-ne muşchii! Ia să vedem!
Ia încordează! Ia să vedem ce-avem aici?!
Mamă, oţel-beton!
Auzi?
Fii atent! Am văzut o pisică pe-acolo pe undeva!
Ia vezi unde e? Du-te şi caut-o! Du-te!
Auzi, da' du-te la Arpi la Bran şi zi să te lase să te dai cu alea ale lui.
-Pot să debarasez? -Da.
Să vezi cum le-aşezi pe trasee, c-aşa-ţi dai seama cel mai bine.
Are băiatu' şi-un 250 în doi timpi, da...nu cre' că...
Nu mă, nici io nu-s nebun!
C-ajungi tu şi la ăla, stai liniştit!
Nu ti se pare că fata aia care ne serveşte seamănă cu Oxana?
Foarte tare!
Oxana...
Care Oxana?
Da. Aia de la ei din trust!
Şefa de la Marketing, de ne chema pe la petreceri.
Aţi lucrat şi voi cu ea.
-Creaţa, nu? -Da, aia!
Auzi, mă, da' tu ce ai de nu te întorci la lucru?
Hai, mă...
Păi ce-am zis?
Hmm? Că lumea te respecta şi p-acolo, şi-n afară.
Da' să zică ce salariu lua.
Plătea din el o bona şi ii mai rămânea de-o ciungă.
Mai ales că după ce au pus-o şefă o încărcau cu tot felul de căcaturi
de mă săturasem eu s-o văd venind acasă umflată de plâns.
Dacă mai plăteam şi psihologul...
Cel mai profitabil pentru noi a fost să-şi dea demisia.
Stai să vezi cât au fetele din redacţie.
Noi le luăm mereu pe la agenţie să mai facă câte un ciubuc. Lucy ştie.
Pe care le iei?
Pe Ancuţa, aia mai mărunţică...
cred că şi Roxana e bună pe texte din astea simple, gen descriere de produs.
Da', bine astea nu stau în banii de la mine.
Sunt măritate toate cu băieţi bazaţi.
Că altfel ar fi făcut foamea.
Trebuie să se mai şi îmbrace frumos pe la evenimente. Au dress-code.
Nu?
Ea s-a măritat cu cel mai băiat.
Eu am zis că e doar păcat de tine, măi fată! Tu eşti deşteaptă!
Nu trebuie să te superi aşa!
Ţie...
îţi...
place...
... să citeşti?
Îţi place să citeşti?
Nu,
mie...
nu îmi place.
Eu...
vreau...
să fac scufundări.
Ştiu, pui. Dar nu avem unde aici.
Vorbeşti română?
Vorbeşti engleză?
M-am plictisit!
Ce faci, Lucy? Pe unde-ai umblat?
Unde e Doru?
În casă! Unde să fie? Cu tableta.
El e Vladimir, compatriot de-al nostru.
Bună seara.
Lucia, nevastă-mea! Deşi n-ai zice!
Să-ţi pun?
Da, pune-mi şi mie un deget.
Ăsta e, să-mi zici dacă-ţi place!
Anu' ăsta mi-am adus un om.
Fost tovarăş de liceu din Lazăr. Eticheta am făcut-o la noi la agenţie.
Mişto.
E bun.
Deci m-am dus la magazin în Durankulak...
Mai zi odată!
Durankulak, am zis bine. N-ai zis bine.
Ba am zis bine.
Aşa, şi, ca norocu', când să plec... n-a mai pornit maşina.
Şi a venit domnu' ăsta, mi-a moşmondit ceva şi m-a rezolvat.
Ar trebui să fiu gelos.
Hai, hai!
Şi l-am invitat la o friptură.
Norocu' tău!
Da', ce, eşti supărată?
S-a-ntâmplat ceva?
Te pricepi la maşini?
Oarecum. Am început cu un Oltcit, trebuia să mă pricep.
Era mişto Oltcit. Era desenat după Citroen.
Să nu zici nimic rău de Oltcit. Socru-meu a condus echipa de proiectare de la noi.
Şi taică-miu a lucrat tot pentru Oltcit, tot în proiectare.
La Precizia?
-V-aduc apă? -Da, da!
Ăla cred că el tău, nu?
Vladimir, zice că vine aici de şase ani, nu?
Mhmm.
Noi anul ăsta am aflat. Lucia l-a găsit pe internet, pe un blog de călătorie.
Am înţeles. Era frumos când nu venea nimeni pe aici.
Ce-ai, mă, te-au stresat refugiaţii?
Ce refugiaţi?
Zdrenţăroşii ăia de pe plajă.
Chiar ştie cineva ce-i cu ei?
Nu ne-am lămurit încă.
Ăla cu barul era băşicat rău de tot că-i strică atmosfera.
-Ce atmosferă? -Cu clienţii.
E sfârşit de sezon, mă tem că ăia sunt singurii lui clienţi.
Păi şi noi ce suntem?
Deci pe voi vă deranjează.
N-o să te mint, chiar mă deranjează.
Ieri de exemplu abia terminasem de mâncat
că a venit o femeie mai mai să-mi ia mâncarea din farfurie.
Hai să zici, da' azi mi-a povestit nevastă-mea
că un copil i-a băut sucul lui fii-miu. Nu e normal.
Da' n-am spus asta!
Am spus că era singur pe plajă fără părinţi
şi că a poftit la sucul lui Doru, eu asta am spus.
Mi s-a făcut milă de el.
Păi da, ce sari aşa, e al tău?
Tu mă faci un monstru.
Stai liniştită, nu a zis nimeni că eşti un monstru.
Eu te înţeleg. Zdrenţuroşii ăia cum le zici, ţi-au stricat liniştea.
Nu liniştea, da'...
Nu vă tihneşte vacanţa.
Mă rog, zi cum vrei, ideea e că nici pentru ei nu e bine să hălăduie aşa,
nespălaţi şi nemâncaţi.
Ce-i guguştiuc?
Ho, haram, nesăţios! Ia şi tu cu pâine, cu muştar!
Pe mine, ca să fiu sincer,
mai mult mă deranjează hoardele de români care au invadat pe aici.
Când am venit prima oară nu era nimeni. Era sălbatic şi ieftin.
Şi oamenii aveau măsură.
Acuma c-au venit toţi românii iubitori de natură şi maşini scumpe,
i-a stricat şi pe localnici. Au început să construiască.
Nu mai e nici ieftin, nici sălbatic.
Curând va trebui să ne tirăm mai departe.
Unde?
Păi dacă vă spun o să veniţi şi voi. Se strică şi locul ăla.
Deci şi ţie ţi-a stricat cineva liniştea.
Acuma, fără caterincă, io cred că dintre noi io am auzit primul de locul ăsta.
Aoleu!
Nu, fără mişto!
Ai mei dinspre maică-mea,
au construit prin '37-'38, aşa o casă, în Gorun.
La vreo două comune distanţă de aici.
Şi de bine ce-au terminat-o în '40 au trebuit să plece înapoi.
Străbunicul meu era pretor.
Pesemne că s-au înţeles bine cu localnicii, îţi dai seama, ăştia...
Practic românii au venit cu progresul, c-aici era jale, mânca-ţi-aş!
Sărăcie, crăpau şi pietrele de foame.
Da, cum ai zis şi tu, au venit cu investiţii, cu modernizare, morţii lor!
Pe de-o parte e progres, pe de alta...
Nah, aşa funcţionează lucrurile.
Unde ai văzut tu schimbare cu vorba bună?
Singurele probleme le aveau cu nişte grupări de rebeli.
Cu "Komitadji".
Aşa, bravo!
Da' în rest s-au avut ca fraţii.
Şi ţine cont, când au venit ei aici, minoritatea românească era de 2%.
Când am plecat eram 20%.
V-au cucerit românii şi inimile nu doar teritoriile.
Păi nu s-au avut chiar ca fraţii,
că dacă-i întrebi o să-ţi spună şi ei varianta lor. Şi nu prea seamănă cu a ta.
Ce zic ei?
Ei zic că au avut mereu o atitudine superioară, arogantă.
Nah, ca orice invadator. Chiar ş-acum.
Şi ce, n-avem dreptate?
Păi n-avem, că multe nu prea ne deosebesc.
Îmi pare rău să te contrazic, dar chiar ne deosebesc.
În primul rând ca ţară noi am fost întotdeauna cu doi paşi înaintea lor.
Şi observi asta şi numai dacă treci graniţa.
Bine asta e ce alegi tu să vezi. Eu stând mai mult pe-aici văd altceva.
În fine şi asta cu trecutul graniţei e discutabil.
E discutabil? Cu graniţele?
Asta-i o lozincă!
Una recentă şi periculoasă!
Graniţele nu-s trasate aşa, de decor.
Nu spun numai eu asta. O spune şi francezul, şi germanul.
Cu tot spaţiul lor Schengen, de care o să se aleagă oricum praful.
Aşa, totu-i discutabil.
O să-mi zici că şi maşina mea e discutabil,
dacă e mea sau nu că e în leasing.
Şi afacerea la fel, că am credite, datorii la stat, la vreun client.
Nici aia nu-i a mea.
Da' şi nevastă-mea e discutabil dacă-i a mea sau nu.
Cu copilul e mai simplu că acolo, nu e nimic discutabil.
Păi la cum pui problema chiar aşa şi e.
Maşina deocamdată nu e a ta deocamdată, e a băncii. Afacerea e, momentan a ta.
Iar restul? Nu mă bag.
Mă rog, revenind, până una alta, noi suntem aici la ei,
noi aducem bani în ţara lor,
noi plătim pentru serviciile lor şi nu invers.
Oricum, ce e bine e că ce-a fost conflict s-a rezolvat frumos.
Stai liniştit, că în zona asta, n-are nimeni chef de război.
Banii se obţin pe alte căi.
Ce, nu eşti de acord?
Nu te lăsa păcălit de ce vezi.
Acuma eşti atent cu petardele astea cu războiul ăsta de-aproape.
Da' undeva în direcţia fix opusă unde te uiţi tu, se petrece o mânărie.
Ia uite, cade Bitcoin-ul.
Cineva îl cumpără azi ieftin, mâine creşte la loc.
Păi să vezi asta cum o să te coste.
Abia atunci o să înceapă cu adevărat războiul.
Stai că şi războiul ăsta ne costă, că ai văzut,
noi să fim miloşi să le deschidem graniţele, să-i băgăm în casele noastre,
să-i îmbrăcăm, să-i spălăm, să le ducem copiii la şcolile noastre.
Şi, zbang, te trezeşti cu lucrări de dragare pe Canalul Bystroye.
Păi să vezi alea cum o să ne coste.
Cum îi costă şi p-amărâţii ăştia de freacă pula aici, pe plajă,
de unde pizda mă-sii or fi venit.
Că tu ai dreptate! Ţi-e milă de ei, le dai un suc, le dai o pâine.
Problema e că, ei nu poa' să trăiască din sucul ăla al tău.
Că dacă se îmbolnăvesc, te afectează şi pe tine.
Va trebui să bagi mâna în buzunar şi după un medicament. N-o să-ţi mai convină.
Şi dacă de la ei te îmbolnăveşti şi tu...
Eşti cu conspiraţiile, cu astea...
Cel mai simplu, să le numeşti conspiraţii...
Hai, să mai dau un exemplu:
tipul de la bar şi băieţii de la restaurant,
le-au dus în seara asta de mâncare.
De ce? Că au sufletul bun? Or avea, nu zic, nu.
Da' îţi spun eu de ce le-au dus, în primul rând: să scape de ei, de-acolo.
Când s-o termina sezonul, pa-pa mâncare. Pariu!
Cam asta e cu... filantropia.
Dacă ăia o să vină şi-o să tot ceară, şi-o să ceară, şi-o să ceară,
la un moment filantropul care munceşte, da, pentru mâncarea lui,
o să-i sară muştarul şi-o să pună poliţia pe ei.
Păi, şi nu e normal?
Oricum nu e treaba particularului ce e cu amărâţii ăia. E treaba statului.
Nu te contrazic.
Din ce am observat, simţul de proprietate din noi e mai puternic
decât ăla de reproducere.
Păi şi nu ţi se pare că e la fel de important?
Adică, nah, faci copii da', tre' să le şi laşi ceva!
Da.
Io nu-l am.
De multe ori m-am gândit că aş renunţa la casa din Bucureşti...
Da' ai o casă-n Bucureşti!
Şi, ce te ţine?
Nu ştiu, aşa am fost crescut să ţin de lucruri.
Dar într-o zi mă gândesc să renunţ la tot şi să plec.
Codrule!
Aşa! Băi!
Perfect!
Să-mi bag pula nu mai avem vin!
Mai uşor, băi, sugativă!
Vinul ăla al tău, mişto!
Spongebob!
-Eşti fratele meu! -Nu, nu sunt!
E fratele meu!
Nu! E al meu! E fratele meu! Bine, mă, ia-l!
E fratele meu!
Auzi, dac-ai şti din câte m-a scos prăjitul ăsta e mine...
Şi tu, în câte m-ai băgat...
E fratele meu! Adică...
-Nu ştiu cum pula mea să-ţi zic... -E ok, am înţeles.
Da, frate, dă-le-n pula mea de cuvinte!
Am filosofat toată noapte-n pula mea! Mă doare capu'!
Perfect!
Vrei să fii soţia mea?
Da?
Sunt deja.
Hai vin-o încoace!
Hai, nu mai şi tu fi aşa ţeapănă, fi mai maleabilă!
Imperfect!
Nu te-ai lăsat...
Eee... m-am lăsat oarecum.
Mai trag câte una dacă nu mă vede Mişuleţ.
Îţi stă bine!
Ce-ai păţit, Lucy?
N-am nimic!
Doar că în ultima vreme nu se mai întâmplă nimic.
Tot aştept să se întâmple ceva şi...
nimic.
-Ce să se-ntâmple? -Ceva! Nu ştiu!
Iartă-mă! Tre' să-mi vină ciclul!
Şi am nervii-n pioneze!
Ia dă şi mie!
Atunci ne vedem mai târziu!
Dar treceţi mai întâi pe-acasă, da?
Păi, io mă gândeam că mergem direct la cârciumă!
Da' eu nu mai vreau să merg la restaurantul ăla!
De ce guguloi?
Nu-mi place.
Vorbim la telefon, da?
Da' să ţii telefonul ăla lângă tine, că nu răspunzi niciodată!
Hai, îmbarcarea! Te-ajut?
Nu-ţi mai place de mine...
Unde stai?
Cine-i fata?
Nu ţi se pare că punem prea mult preţ pe iubire?
Noi...? Noi doi adică?
Nu noi doi. Noi, aici, în partea asta de lume.
Suntem crescuţi în cultul ăsta al iubirii şi al fututului.
Eu nu înţeleg.
Ce?
Îţi mai aduci aminte de anul ăla, la Rânca?
Tu m-ai învăţat să beau bere.
Ei, eu!
Nea Titi ne-a învăţat să bem pe toţi!
Nea Titi...
Nea Titi vă dădea vouă băieţilor că eraţi mai mari.
Şi tu îmi aduceai mie.
Mamă, e nouă!
Tre' să ne sculăm!
Mă duc să mă spăl pe cap!
Te mai las până termin, da?
-Mami, mai vreau să dorm! -Hai, hai!
Bună!
Bună ziua.
Ce mai faci?
Sunt bine.
Mulţumesc.
Tu?
Bine.
Nu mergi la plajă azi?
Nu, eu...
Vreau să mă odihnesc.
Bravo ţie.
Ştii ce s-a întâmplat?
-Ce? -Un băiat a dispărut.
Ce băiat?
Nu ştim, un băieţel.
Vecinul nostru tocmai s-a întors de la plajă.
Se spune că s-ar putea să se fi înecat.
A dispărut, nu l-au găsit.
La plajă?
Da, ar putea fi cineva din tabără, cine ştie.
Ai văzut un băieţel?
Hei! Ai văzut un băieţel?
De 8 ani, cu părul şaten. Te rog, uită-te!
Puiul meu! Iubitule!
-De ce nu răspundeţi? -Ce, mă?
Nu pune mâna pe mine, că-ţi dau şi o palmă! Serios!
De ce nu răspundeţi la telefon?
Că am fost la plajă!
La care plajă, că am fost eu la plajă şi nu era nimeni!
Voi ştiţi că s-a înecat un copil?
Ce copil? Nu ştiu. Un copil! Io am crezut că era Doru!
Ce mai e? Ce dracu' nu răspunzi la telefon?
N-am avut semnal! Poftim, mi se mai întâmplă şi mie!
Da' unde-ai fost? Pe Marte-ai fost?
Am fost pe o plajă la 10 kilometri de aici.
La care plajă?
Într-un sat. Nu ştiu cum pula mea-i spune, dar care e problema?
Ce-i aşa mare tragedie?
-A crezut că s-a-necat. -Cine?
Am vorbit cu vecina de vis-a-vis şi mi-a spus că a dispărut un băieţel de pe plajă.
Şi am crezut că era Doru.
Doamne, mă, femeie!
-Parcă ai zis că s-a-necat! -Nu ştiu, Cristina!
Nu ştiau nici ei!
Eu v-am sunat, voi nu răspundeaţi!
Tu nu ştii cum e, da? Când auzi aşa ceva normal că m-am gândit la fiu-meu!
M-am speriat foarte tare!
Da' de ce v-aţi dus acolo?
Am fost mai întâi aici, da' ne-am întâlnit cu ăsta... Cu... Vladimir...
şi ne-a zis de plaja asta că e mult mai mişto şi ne-am dus să vedem cum e.
Şi e foarte mişto!
Şi asta e frumoasă!
Dar tre' s-o vezi şi pe aia!
Şi aţi fost împreună?
-Unde? -La plajă!
Nu! Ne-a explicat unde este şi am găsit uşor! Mâine mergem să vezi şi tu!
N-am chef!
Păi de ce? Că doar nu s-a-ntâmplat nimic!
M-am indispus.
De la refugiaţi?
Era să zic ceva!
Nu ţi-aş dori să treci prin ce-am trecut eu!
Eu am înţeles dar cred că e momentul să te linişteşti acuma!
De când am venit aici, ai fost tot timpul cu fundu-n sus!
Tu ai dat din pinteni să venim aici. Tu ne-ai adus în văgăuna asta.
Dacă e după mine, să ştii că putem pleca de acum!
Îmi cer scuze!
Am crezut că s-a-ntâmplat ceva!
Eu v-am tot sunat, voi nu răspundeaţi...
Plus că...
Cât e ceasul?
Aproape cinci!
Mai stăm puţin şi mergem direct la masa de seară, da?
Ce faci, Doruleţ?
Vrei să mergem aşa?
Da.
Ia uite, ce-am găsit!
Ce-i aia?
Cred că e o cicadă!
-E vie? -Da.
O fierbem şi-o mâncăm deseară.
Nu. E a mea!
Era moartă, mă, Doruleţe!
Mai şi mor, asta e!
Stai uşor p-aici! Hai!
Mi-e milă de oamenii ăia!
Lucy avea dreptate!
Erau terminaţi de dimineaţă!
Cine?
Deci io nu ştiu să înţeleg...
ăla micu' s-a dus cu soră-sa la plajă împreună cu conaţionalul...
l-o fi lăsat pe acolo nesupravegheat... dracu' ştie...
şi asta a fost!
Ăia se agitau cu refugiaţii, ai văzut?
Păi ce să facă refugiaţii cu el?
Să-l mănânce poate!
Ce tâmpenie!
Ce mă intrigă pe mine e că atunci când ne-am întâlnit cu ei erau singuri.
N-am văzut niciun copil.
Învăţase deja să înoate!
Plaja era goală până hăt departe, aţi văzut şi voi.
Şi el ne tot înghiontea să mergem în Ezerets.
Mi s-a părut atunci că vrea să scape de noi ca să rămână cu pizda aia mică.
Atunci o fi dispărut. N-au fost atenţi!
Bă, mă trec fiorii!
Eu v-am zis că-i dubios!
Cine?
Nu ştiu, m-am tot gândit... ce caută un băiat ca el în pustietatea asta?
Cred că nu mai e demult băiat! E de vârsta noastră!
Adevărul e că a cam belit-o conaţionalul dacă e aşa!
E de fapt ghinionist.
A venit şi el să fută ceva şi...
Şi-a futut norocul!
Bună din nou.
Frumoasă maşină.
Scuze.
Vrei să intri?
Avem un vin grozav. Din producţia noastră.
Trebuie să-l deguşti.
Vino.
Avem nevoie de pahare.
Tocmai am încetat să alăptez.
Mă dor sânii, ştii.
Şi e primul pahar pe care îl beau după mai bine de un an.
Păi, să bem pentru asta!
Să bem pentru asta.
Băiatul tău e bine?
Da.
Îmi pare rău, m-am speriat.
Nu-i nimic.
E normal.
Şi tu eşti bine, nu?
Da.
Cred că da.
Da.
Dacă vrei plecăm.
Nu vreau.
Atunci ce vrei?
Mă-ntreabă ăştia doi ce-i cu tine.
Şi habar n-am.
Ce să le zic?
Noroc că Doru nu-şi dă seama.
N-am nimic.
M-a afectat povestea.
Da?
Nu m-ai minţi că n-are nicio legătură!
Erai afectată dinainte.
Spui şi tu nişte chestii.
Cum adică mint?
Am impresia că...
Hai...
O să se rezolve... o să vezi...
E o etapă acum... hai să facem efortul ăsta!
Pentru Doru e important.
Şi pentru mine e important.
Când am plecat ai zis că de-abia aştepţi.
Ce grozav o să fie!
Şi cum am ajuns aici, brusc te-ai întors pe dos.
Crezi că mie-mi place?
Ai văzut, n-am zis nimic!
Nici eu, nici Cristina!
Sper că-ţi dai seama. Şi ei se chinuiesc în condiţiile astea.
Îţi promit că la anu' o să mă ocup eu de asta, şi-o să fie mai bine.
Dacă asta e problema...
Nu.
Avea dreptate Mihai.
Mă simt aşa ca o povară.
Ce-i prostia asta?
Că depind aşa, total, de tine.
Îmi place să depinzi de mine.
Ce e?
Nimic.
S-a-ntâmplat ceva?
Nu s-a-ntâmplat nimic.
Eşti sigură?
Sunt foarte sigură.
Vor să afle despre românul ăla, Vladimir.
Vladimir? Prieten?
-Vorbiţi română...? -Mă descurc.
Am stat o noapte cu el. Am băut, am stat de vorbă.
Părea un tip foarte de treabă, dar abia l-am cunoscut.
Dar exact asta le-am spus.
Da, dar vor să întrebe pe toată lumea, aşa e procedura.
L-am văzut zilele trecute pe plajă. Era cu o fată.
Am vorbit, totul era în regulă.
Fata de la restaurant?
Nu am văzut niciun băiat. Erau singuri.
Vladimir ne-a spus despre o plajă din apropiere şi ne-am dus acolo.
Nu am văzut niciun copil.
La ce oră?
-Unşpe jumate aşa, nu? -Cam aşa.
La 11:30, cam aşa ceva.
Şi tu?
Ce-i cu mine?
Îl cunoşti pe Vladimir?
De unde să-l cunosc?
Întreabă şi ei. Spune ce ştii şi basta.
Nu, nu-l cunosc.
N-am vorbit cu el, abia l-am întâlnit.
Bună!
Cu ce vă pot ajuta?
Îl caut pe...
Locuiţi aici?
Da.
Asta e casa dv?
Da.
Era o femeie aici, ea...
Sora mea.
-Nu avem camere de închiriat. -Nu am nevoie de cameră.
Puteţi...
Pot să vorbesc cu sora dv, e acasă?
E cu copiii.
Puteţi să o chemaţi?
Vă rog!
Bine.
Bună.
Îmi pare rău că te deranjez.
Nu-i nimic.
Ce s-a întâmplat?
Voiam să te întreb ceva.
Da?
Voiam să te întreb...
Ai spus că îl cunoşti pe tipul ăsta, Vladimir.
Da, aşa e.
Deci îl cunoşti.
Da.
Mă întreb dacă are vreo legătură cu băiatul dispărut.
Nu are.
De unde ştii?
De fapt...
Ştii, când a venit aici, cred că acum vreo doi ani,
era cu o femeie.
Era drăguţă, frumoasă.
Arăta exact ca tine.
Dar,
nu am apucat să o văd bine.
Plecau dimineaţa şi se întorceau seara.
Într-o noapte, am auzit-o plângând în grădină.
Voiam să o întreb ce s-a întâmplat, dar apoi,
a doua zi plecase deja.
Chiar nu-l cunoşti?
Nu.
Nu-l cunosc.
Şi asta voiai să mă întrebi?
Da.
Dacă ştii ceva, ar trebui să te duci să spui la poliţie.
Au arestat doi dintre refugiaţi.
Nu mai pot sta. Am treabă.
Vreau să vă zic ceva.
Veniţi puţin.
Foarte bine. Ia uită-te! Ai dat-o la o parte!
Tot io sunt! Tot io sunt! Am dat mai departe, am dat mai departe.
Ce e? Vreau să vii să vorbim! Vii acum să vorbim!
-Ce e? -Vorbim puţin.
-Ce e? -Asta am întrebat şi io!
Nu e treaba voastră. Am de discutat cu nevastă-ta!
Cu ce ocazie?
Cu ocazia că din cauza ei am ajuns eu la poliţie în Shabla!
Eşti o mincinoasă!
Baby!
Şi nu îmi mai spune aşa! Mi se pare ridicol!
Vreau să nu mă mai suni, să nu mă mai cauţi!
Ai înţeles?
-Te rog! -N-ai ce să mă rogi!
Hai să vorbim! Te rog! Stai să vorbim! Te rog! Stai să vorbim!
Ce să vorbim?!
Nu te băga! N-am treabă cu tine!
Nu mă mai cauţi, nu te mai caut! Ne despărţim!
Cine te caută, mă?
Ce căcat, mă?
Îl cauţi p-ăsta?
Mă, futu-ţi morţii mă-tii, să-ţi fut!
Mă futu-ţi morţii şi dumnezeii mă-tii să-ţi fut!
Mă futu-ţii morţii şi Dumnezeii mă-tii să-ţi fut!
-Gata, mă! -Mă, futu-ţi morţii mă-tii, să-ţi fut!
-Gata, mă! -Marş, dă-te-n pula mea d-aici!
-Futu-ţi morţii mă-tii să-ţi fut! -Gata, mă! Dă-l în pula mea! Gata, mă!
-Gata, mă! Termină! -Futu-ţi morţii mă-tii să-ţi fut!
-Gata, mă! Dă-l în pula mea! -Futu-ţi morţii mă-tii să-ţi fut!
Gata, mă! Dă-l în pula mea!
Ce-a fost asta, mă, fato?
Zi mă vorbeşte? Ce pula mea a fost asta?
Zi, mă, în pula mea. Ce-a fost asta?
Dorule!
Îmbracă-te!
Unde plecaţi? Unde plecaţi? Nu plecaţi! Unde plecaţi? Nu plecaţi!
-Dorule, îmbracă-te am zis! -Lasă-l!
Lasă telefonul ăla şi îmbracă-te acuma!
Bă, bă, bă! Gata!
-Bă nu mă face că te lovesc! -Bă, gata!
Ce pula mea a fost asta?
Îmbracă-te mă odată!
Uite, mă, răspunsul!
Vai, am grijă de copil! Vai!, se pierde copilul!
-Gata, mă! -Când colo, surpriză!
Îl fuţi pe hipiotul ăsta pe la spatele copilului!
Cine în pizda mă-sii e ăsta, hă?! Cine e ăsta violatorul pizdii?
Cum pula mea să-mi zică ăsta mie că vă despărţiţi?
Cine pula mea se desparte de cine pula mea?
O să te snopesc, o să vezi tu!
Hai mă te-ai îmbrăcat? Ia-ţi papucii ăia odată! Unde pula mea-s papucii?
Du-te-n... a mă-tii!
O să vezi tu cine se desparte de cine!
Rămâi aici cu ea!
Mă-ntorc eu cu maşina şi vă iau!
Ţi-ai şi căutat-o!
Ştii că s-a dat la mine?
-Cine? -Vladimir.
-S-a dat la tine? -Da.
Atunci pe plajă când mi-a zis de Ezerets.
Eu mă dusesem să încerc apa, băieţii o luaseră deja înainte spre maşină
şi când m-am dus la Vladimir să-mi iau la revedere,
mi-a zis cu o privire aşa că dacă nu îmi place pot să mă întorc.
Că el e acolo pe plajă.
De faţă cu aia mică. Bine, aia n-a înţeles nimic.
Mi-a fost şi milă de ea.
M-am gândit, săraca fată...
Şi de ce-mi spui asta?
Păi, ca să ştii!
N-am nevoie să ştiu. Nu m-ajută cu nimic acum.
Lucy, eu cred că-i bine să ştii adevărul.
Nu merită.
Nu-mi vine să cred că tocmai tu spui asta!
Dintre toate fetele, tu, care erai cea mai curajoasă şi...
ai devenit... nu ştiu...
Ce-am devenit?
Hai că-ţi spun şi io ţie care-i adevărul.
Eu cred că viaţa voastră e plicticoasă şi de aia simţi mereu nevoia
să te bagi în a altora.
Eu cred că şi Mihai e nefericit, de aia vrea mereu să facă ceva, să...
cu motorul, cu avionul, cu parapanta, cu orice numai să plece de-acasă să nu...
Lucia!
Lucy, unde eşti?
L-am găsit pe băiat!
Care băiat?
Băiatul pierdut.
Unde?
Când mă întorceam de la plajă, în pădure.
Nu te cred.
Ba da.
Păi, şi unde-i acum?
Au venit să-l ia, săracu'.
De ce săracu'?
Au venit cu gura mare, l-au bătut.
Normal că l-au bătut. Nu era să-l pupe după toată porcăria.
Ce bine! Eram convins că a murit.
Poate era mai bine să moară.
Ce-ai, mă, te-ai tâmpit? Cum să moară?
Da' fugise de-acasă sau cum?
Cred că da.
Unde-i Doru?
Cu Cristina.
Aaa, e cu Cristina ...
Acum e cu Cristina.
Acu' două zile dacă era cu Cristina nu era bine.
Se îneca.
Acum e cu Cristina.
Vreau să vorbim.
Lucia, prea multă vorbă.
M-am săturat. N-am chef să vorbesc.
Te rog.
O să vorbim când o să hotărăsc eu.
Eu o să plec.
De ce să pleci?
Să n-o las singură pe iubita mea.
Lasă, lasă că fac io cinste!
Nu-i aşa?
Bărbaţii să plătească!
Fac cinste că azi doamna Lucia a fost o eroină!
Şi a salvat un copil.
Dar nu pe-al ei.
Bine, vă las! Vorbim acasă!
Venim şi noi în curând.
Vreau să-ţi spun nişte lucruri.
Eu nu vreau să-mi spui nişte lucruri.
Vreau să-mi beau berea asta în linişte, pe urmă să mă duc acasă şi să mă culc.
Nu vreau să rămânem aşa.
Da' de ce nu? Cine spune?
Hai să spunem nişte... lucruri.
Când te-am rugat să vorbim, te-am întrebat ce ai?
Şi mi-ai zis că nimic.
Ai zis că vrei într-o vacanţă.
Aşa chinuită cum e, e o vacanţă.
Am zis, lasă, că la anu' mergem cu maşina până-n Franţa.
Traversăm toată Coasta până-n Barcelona.
Să fie bine.
Să-mi fac femeia fericită.
Anul ăsta am zis că facem un sacrificiu.
Şi, când colo? Ce să vezi?
De când am venit aici ţi-am gâdilat în coarne.
Zic, bă, e nemulţumită. E locul ăsta de căcat.
Stăm claie peste grămadă.
E sărăcie.
Sunt derbedeii ăia pe plajă.
Se plictiseşte.
Acum înţeleg.
De aia am zis că n-avem ce să vorbim.
Totul a devenit clar.
Şi ce vrei să facem?
Cum adică ce vreau să facem?
Adică ai luat o decizie?
Ce decizie, mă, fato?
E ziua deciziilor?
Vrei o decizie?
Când ajungem la Bucureşti, ne despărţim.
Îţi iei catrafusele şi te duci unde ştii tu.
Bine aşa?
Asta vrei?
Nu vreau asta.
Atunci ce vrei?
Să te las să te fuţi cu corditul ăla şi io să şi muncesc,
să şi plătesc ca să poţi să freci tu menta acasă.
Sanchi cu copilu'.
Să mă fac că nu văd.
Să plătesc eu pentru tot ca să poţi să pozezi în mama exemplară.
Corect?
Bravo, mă, Lucico!
Nu, nu vreau asta.
-Şi nu-mi mai spune, te rog, aşa. -Atunci zi ce vrei ca să terminăm odată.
Aş fi vrut să nu ne fii cunoscut niciodată.
Cine?
Noi doi.
Dar acum e prea târziu aşa că hai să ne liniştim.
Ţi se pare că sunt neliniştit?
Nu, eu sunt neliniştită. Din cauza ta.
Tu îmi dai mie senzaţia asta de nesiguranţă.
Auzi? Ia fii atentă! N-am chef să-ţi ascult toate porcăriile!
'Senzaţie de nesiguranţă'.
Acum ai vrea să-mi fie milă de tine sau cum?
Eşti o mare neruşinată!
O mare, mare neruşinată!
Ia zi, Doru, nu-i aşa?
Te-am lovit? Au, iartă-mă!
-Mai bine acum? -Nu.
Nu sunt conştient de propria-mi forţă.
Auzi, da' cu forţa asta nu-mi iei şi mie o smochină?
Iar mănânci smochine? Io? N-am mâncat niciuna.
-Ai mâncat toată grădina. -Unde-s toate smochinele?
-Io n-am mâncat niciuna. -Erau plini copacii ăştia când am venit.
În fălcile astea. De veveriţă.
Ce fălci?
Perniţele astea. Gogoşele. Le-ai pus aici, da?
-Da. -Păi, dă-le jos şi ronţăie-le.
Haide, ronţăie!
Mmm, ce bun!
-Nu te duci să iei lapte? -Le-a mâncat Doruleţ.
Mă duc, o aştept pe Lucy.
De ce nu te duci singură?
Subtitrarea: FAST TITLES MEDIA