Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Když jsem potkal Lounu,
hned jsem věděl, že mi změní život.
Jsi připraven?
Ani v nejmenším.
Padáme odsud.
Vezmeme si čtyřkolku!
Dobře, řídím.
Moje 4x4! Honem, za nimi!
Sledují nás!
Doleva!
- Co? - Doleva!
- Uděláme to? - Rozhodně!
To bylo o svatbě.
A nebyl jsem zrovna ve formě.
Nemám žádné přátele, jako jsi ty
Ne, ne, ne
Žádné přátele
Moje drahá Galo.
Jsi jako moje pokrevní sestra.
Ne, krev ne. Ta vyvolává úzkost.
Tohle je tvůj svatební den. Velký den.
Pojďme to oslavit hudbou.
Hudbou
Co to děláš?
Nevím. Objímám tě?
Ano, ale já nemám čas.
Paule, měj dnes dobrou náladu.
Je to pro mě důležitý den. Moje kamarádka se vdává.
Potřebuju trochu lásky.
Vezmi si Sophii. A já se připravím.
Bude to skvělý den.
LÁZNĚ DARNA
Nemám rád svatby.
A když máš depku,
je ještě těžší snášet ten hloupý zasedací pořádek,
čokoládové fontány
a povinnost tvářit se šťastně.
Zvlášť když tu nikoho nezajímáš.
Je to hrozné.
- Našel jsi ji? - Koho?
- Naši dceru. - Vždyť je tady.
Nejkrásnější z nevěst.
Ne, mluvím o…
- Louně? - Ano.
Nebyla v pokoji. Kdo ví, kde je.
- Přátelé! - To je Luc!
Ztište se, prosím!
Tiše, prosím. Poslechněme si Luca.
- Děkuji, Jordi. - Prosím, Lucu.
Takže…
Nejdřív to nejdůležitější. Salam alejkum.
Alejkum salam, Lucu.
Díky, Jordi, už jdu.
- Tati. - Ano?
Ahoj, všichni.
Ahoj, Justine.
- Jak se máš? Nezapomnělas? - Dobře.
Na co? Na svou svatbu?
- Všechno v pořádku? - V tom nejlepším.
- Můžu si pořád vzít vaši dceru? - Jasně!
Jenom proto, že vy jste zadaná.
- Tak co? - No teda!
- Jak se má moje rajda? - On přišel!
To je můj člověk!
- To je skvělé! - To je skvělé!
Opravdu nemám rád svatby.
Moje drahá Galo.
Moje kamarádko.
Moje sestro.
Tohle je pro tebe.
Nemám žádné přátele, jako jsi ty Ne, ne, ne
Nemám přátele
- Skončila, nebo… - Nevím.
Bravo, Justine!
Bravo!
Proto jsme se teď dlouho neviděly.
Hodně jsem cvičila, to zabere spoustu času…
- Bravo! - Mockrát děkuji.
- A nyní uvítáme hlavní družičku… - Šukran.
…a Galinu starší sestru Lounu!
Běž.
- Pochybuju, že si něco připravila. - Uvidíme.
Dobrý večer.
Jak se máte?
- Vidíš? - Počkej.
Pondělí.
Úterý.
- Středa. - Kdo je to?
Čtvrtek.
- Není to tvůj kluk? - Možná.
Pátek.
Sobota.
A po sobotě?
- Neděle? - Dobře.
Ano, tomu říkáme každodenní život.
Dny, které nás míjejí,
týdny, které jsou úplně stejné,
roky, které ubíhají.
A na konec…
smrt.
Život se má k lásce jako vítr k ohni.
Sfoukne malý a rozdmýchává velký.
A nikdy, opravdu nikdy,
neexistovala větší láska než ta Luca a…
Galy.
Výborně.
Společně zlomili kletbu každodenního života.
Společně postavili velkolepý palác z cihel radosti.
Palác mimo čas a prostor,
kde se k nim každodenní život nedostane.
Pozvedněte číše, přátelé,
na oslavu spojení těchto dvou duší.
Na Luca a…
Galu.
Skvělé.
Bravo!
- Uděláme to? - Jasně.
Dámy a pánové.
Přátelé. Přátelé, prosím.
Jako poděkování, že jste přišli,
a na počest Maroka, mé adoptivní země,
„Ya rayah.“
Pojď.
- No tak! - Ani náhodou!
No tak!
To nebylo v plánu.
Tak pojď!
Všichni!
Jo!
„Ya rayah“ je alžírská píseň, ne marocká.
Ta tvoje hloupá vesta.
Ráda bych ji vzala a nacpala ti ji do zadku.
Pak bych namočila konec do benzínu a zapálila ho
a nechala plamen projít celým střevem,
což by způsobilo výbuch tvého trávicího traktu.
To by bylo skvělé.
To je velmi přesný popis.
Ano, záleží mi na detailech.
Nadyo, dvě vodky, prosím.
My se známe?
Ale Nadyo.
Květová voda z damašské růže s nádechem pomerančového květu.
Mám pravdu?
Vím, že mám pravdu.
Ano, to je můj parfém.
Na zdraví!
Můžu dostat to samé?
- To je lepší. - Chceš ještě?
Každopádně jsi třída.
Na téhle svatbě ses hodně snažil.
Gratuluji k tvému projevu. Bylo to osobní, upřímné, dojemné.
Jak dlouho jsi to psala?
Paul, těší mě.
Louna.
Díky, žes mi zachránil život.
- Není zač. Musíme si pomáhat. - Jo? A proč?
Abychom přežili tu nekonečnou svatbu.
Takže nevěříš v kouzlo lásky.
Napsal jsem do ChatGPT „svatební řeč“.
Souhlasím se Célinem.
Že láska je nekonečno na dosah pudlíkům.
Jinými slovy, narodíš se sama,
zemřeš sama, a mezi tím vypiješ, co dokážeš.
Aleluja, bratře.
Už to nevydržím.
- Co nevydržíš? - Celé to divadlo.
Vypadneme.
- Kam? - Nevím. Kamkoli.
Tvojí holce se to nebude líbit.
Jak jsi věděl, že bude tady?
Intuice.
To není správné.
To je hrůza. Nic neuděláš?
Aspoň se dobře baví.
Přestaň!
- Mám přestat? - Ano.
Ne, jsem volná.
Ó ano.
Je plná rozporů.
Je to komplikovaná bytost.
Zdá se, že se jí to líbí.
Záleží, s kým.
Ale přece…
Už nemáš žádnou hrdost, žádnou sebehodnotu,
vůbec nic?
Dobře jsi shrnula můj duševní stav.
Se mnou to není o mnoho lepší.
To není soutěž.
To je dobře, vyhrála bych.
- Do toho, začni. - Ne, ty první.
Ne, první ty.
Ne!
Skvělé! Ne, to není správné.
Spím jen se zadanými muži,
samozřejmě piju jako Dán,
má sestra se vdává dřív než já
a moje matka si nepamatuje moje jméno.
Dobře, vyhrála jsi. Respekt.
Ještě! Ne!
Nechceš…
Abychom taky…
Tady ne.
Uvidíš. Je to nádherné místo.
Tvoje místo mě nezajímá.
Tolik knoflíků.
Počkej.
Svlékni se sám, nejsem tvoje matka.
Dobře.
- Tady někdo posiluje. - Občas zajdu do fitka.
Můžeš zatnout prsa?
Myslíš tohle?
Do toho, tancuj.
- Prosím? - Jo, tancuj.
- Tady? - Jasně.
Zatancuj mi.
Jo.
- Jo. - Jo?
- Ještě víc? - Jo, víc.
- Líbí se ti to? - Jo, je to pěkný.
Je to kouzelný.
Ten hajzl!
Proč mě nenecháš být?
Pitomče.
Jdi do prdele.
Paule!
Louno, jsi v pořádku?
Co to bylo?
Nic to není.
Neboj, ještě se uvidíme.
Do prdele.
Ne!
Nemám žádné přátele, jako jsi ty
Ne, ne, ne
Moje drahá Galo. Jsi jako moje pokrevní sestra.
Ne, krev ne. Ta vyvolává úzkost.
Můj život…
Ne.
Tohle je tvůj svatební den.
Pojďme to oslavit hudbou.
Hudbou!
Hudbou
- Co to děláš? - Nevím. Objímám tě?
Ano, ale já nemám čas.
Paule, měj dobrou náladu.
Je to pro mě důležitý den. Vezmi si Sophii. A já se připravím.
Bude to skvělý den.
GALA A LUC
Ahoj, Nadyo.
Kdo jsi?
- Našel jsi ji? - Koho?
- Naši dceru. - Vždyť je tady.
- Nejkrásnější z nevěst. - Ne, mluvím o…
Louně?
Tady ji máme.
Co to máš na sobě? Máš jen ty ošklivé šortky?
- Vteřinku, mami. - Říkám to kvůli tobě.
Galo, vdala ses včera, že jo?
- Co? - Včera večer
jste měli hostinu, byli tam muzikanti,
Luc tancoval.
O čem to mluvíš?
- Je opilá? - Mami!
Přátelé? Tiše!
Co se děje?
- Do háje! - Co?
- Do háje. - Myslím, že to chápeme.
Mami.
Ty!
Můžeš mi vysvětlit, co se děje?
Vylez z té vody!
Vylez odtamtud, sakra!
Vysvětli mi to!
Vysvětli mi to, sakra!
Vysvětli mi to!
Co to dělá?
Louno! Sakra, vždycky jsi…
Ano, dva přední zuby.
Vážně si ublížila.
Budeš se smát, ale svatba je za šest hodin.
Je to naléhavé.
- Hoří to. - Skoro to není vidět.
- Určitě? - Ne, počkej.
Je to strašné.
Proč se mi to děje? Tu řeč jsem psala půl roku.
Zubaři jsou na golfu.
Skvělé hřiště.
- Tak co budeme dělat? - Nevím.
Lucu, pojď se podívat!
- Tati! - Co?
- Jak je… - Neměl by…
- Ne! - Promiň, drahoušku.
Ať nezašpiníš gauč.
- Nebreč, lásko. - Nebreč? Je to můj svatební den!
To je strašné.
Mami, vážně s tebou musím mluvit.
Teď se to nehodí. Podívej se na ni.
To není možné.
To není možné!
Nerozumíme ničemu, co říkáš.
Co říkáš?
Kam jdeš?
Nevím.
O sestru se neboj.
Zítra bude v pořádku a znovu se vdá.
Nechápu to.
Vypadáš klidně. Můžu to vysvětlit.
Do toho.
Jsme v časové smyčce.
- Nechápu. - Dnes je dnes.
A zítra a včera, ale také dnes.
Prožíváme stejný den, každý den, navždy.
Býval jsem sám. Teď jsme ve smyčce dva.
To je skvělé.
Ráda jsem si s tebou pokecala.
Ještě jedna věc a pak tě nechám být.
Když jsi v poušti
Už tak dlouho Říkáš si
Co to všechno znamená Všechna ta přísná pravidla hry
Kterou máš hrát Se zavázanýma očima
Skvělé.
Když jsi v poušti
Už tak dlouho Říkáš si
Co to všechno znamená
Všechna ta přísná pravidla hry…
- To je náhoda. - Není.
Nabil testuje zvuk každé ráno
přesně v 10:47.
Je mi to líto, na začátku je to docela šok.
Jak se z té smyčky dostaneme?
To nejde.
Dáš si pivo?
Ta jeskyně.
Kde je?
Dobrý instinkt. Je to první věc, co tě napadne, ale…
Počkej!
Konečně jsi to našla. Tady to je.
- Dáš si pivo? - Ne.
Jejda. Promiň.
Sakra, ty jsi debil!
Počkej, vzpomínám si.
Včera večer po svatbě
jsme byli na skále. Zrovna jsme se chystali…
Je mi zle, jen na to pomyslím.
- Děkuji. - Není zač. A potom…
Ty sis svlékl košili.
Co to mělo být?
- Co? - Ten šíp v rameni.
Nejspíš noční lovci.
Lovci? S kuší uprostřed noci?
Tradice je tradice.
To je nesmysl.
Počkej.
Hledáš tohle.
Skvělý efekt, viď?
Louno, jak jsem říkal,
když vejdeš do víru… Tak tomu říkám já. Je to cool.
Probudíš se a tvůj den začne přesně tam, kde…
Neposlouchá mě.
- Salam alejkum. - Alejkum salam, Lucu.
Díky, Jordi, už jdu.
- Kam jdeš? - Jdi do háje.
Co to čteš?
Denní zprávy.
Takže každý den čteš stejné noviny?
Přesně tak. Uklidňuje mě, že se nic nezměnilo.
Jsi ztracený případ, Paule.
Děkuji.
Jaké jsi znamení? Přečtu ti horoskop.
Není třeba.
„Uvíznete v časové smyčce s blbcem,
„ale protože jste chytřejší než on,
„dostanete se z ní.“
Sbohem, Paule.
Yes!
Ano, já ale nemám čas.
- Ty, pojď hned se mnou. - Louno, co tady děláš?
Kam jdeme?
Ty s ní jdeš?
Jednou jsem vypil všechno kafe v hotelu. Tři dny jsem nespal.
Skončil jsem v Pacoa v Kolumbii.
- Je to pueblo… - Musím se odsud dostat.
Nevydržím to.
Jel jsem tam díky knize, kterou jsem našel v hotelu.
Je to taková sága, která je zároveň osobní a univerzální.
Filozofický epos a pohádka pro děti.
O čem to mluvíš?
Sto roků samoty. Četl jsem ji nejmíň 20krát.
Jak dlouho už tu trčíš?
Přestal jsem počítat.
Mezi šesti měsíci
a pěti lety. Mám trochu mlhavou paměť.
- Dáš si pivo? - Nemůžu.
Nemůžu zůstat trčet v téhle zasrané smyčce.
V naší smyčce. Jsme jako spolubydlící.
Sakra, uvízla jsem tady s tebou.
- To je horší než být sama. - To mě trochu uráží.
Jedeš dost rychle.
Chápu, chceš to všechno ukončit.
Zapomněl jsem říct, že jsme nesmrtelní.
Neumřeme, ale cítíme bolest.
Jaký máš plán?
Nabourat do náklaďáku nebo…
vletět do rokle? Vybral bych si rokli.
Dobře.
Pomůžu ti. Poprvé to není snadné a vrátíme se rychleji.
Co to děláš?
- Salam alejkum. - Alejkum salam, Lucu.
Díky, Jordi, už jdu.
Zabil jsi mě. Jen tak!
Ale nic to nezměnilo.
Sakra, nesmíme ani umřít.
Nikdy jsi nepomyslel na smrt?
Ne.
Já…
Vždycky jsem si představovala svůj pohřeb v roztomilé kapličce u moře.
Moje sestra brečela, táta brečel
a máma byla asi trochu smutná.
Aspoň v to doufám.
To je pěkné.
Ta smyčka ze mě udělala nihilistu. Nic už nedává smysl.
Podle mě jsi jím vždycky byl. Smyčka ti jenom pomohla.
- Proč to říkáš? - Protože si nic nenalhávám.
- Vím, kdo jsem. - Vážně?
Tak kdo jsi?
Ubožačka.
Beznadějná špína.
- Ne. - Ano.
A neznám tě moc dobře, ale vidím, že jsi taky k hovnu.
- To si myslíš? - Jo.
Podle mě nás někdo trestá.
- Kdo? - Co já vím? Máme mizernou karmu.
Promiň, ale s tím ti nepomůžu.
Informace o oslavách jsou na mapě,
kterou jsme vám dnes ráno podsunuli pod dveře.
Najdete…
- Lucu, promiň. - Co? Ano?
- Žádnou jsme nedostali. - Vůbec nic.
Co? Nabile? Nabile!
Tady jsou. Měli jsme problém s tiskárnou.
Dobře, tak je dej pode dveře. Šukran.
Co budeme dělat?
Co?
Je mi strašné vedro.
Nevydržím to nicnedělání.
Dobré načasování. Pojďme.
Jsme tady.
Vítej v mé tajné zahradě.
Miluju tuhle vesnici.
- Kam mě vedeš? - Pojď.
Představím ti své nejlepší kámoše.
Ahoj, všichni!
Bašíre, Kadere, Adile, jak se máte?
Ahoj.
On je nejlepší.
Je pro mě jako bratr. Amir.
- Známe se? - To je celý Amir.
A tohle je Ahmed. Je na tom žena lépe?
Nevypadá to tak.
Salime, jako obvykle, prosím.
Posadíme se?
- Znáš ho? - Nikdy jsem ho neviděl.
Takže sem chodíš často.
Každý den v 16:00.
Každý den?
Nikdy nechceš dělat nic jiného?
A co třeba?
Dá se přece dělat miliarda věcí.
Věř mi…
Lepší místo neexistuje.
Sakra! Hakime, ty jsi osina v zadku!
Omlouvám se, Hakime.
Něčemu nerozumíš.
Jakmile odejdeš z hotelu, Patricia a já tu budeme,
abys zaplatil za všechno, cos nám udělal.
Zbláznil ses. Potřebuješ pomoc.
Myslíš?
Jo!
Nejspíš máš pravdu.
Ne!
Paule?
Chováš se divně.
Už to začíná.
Je to vzrušující. Hraješ loterii?
Šest.
Mám ji.
Dvacet šest.
To taky.
- Čtrnáct. - Čtrnáct.
Devatenáct.
Osmnáct.
To mám taky.
- Třicet devět. - Třicet devět.
No tak, prosím, sedm.
A sedm.
Vyhrál jsem!
Bravo!
Děkuji.
Nejlepší den mého života.
Amire, rundu šíši pro všechny!
Vím, co řekneš.
Ale pokaždé, když slyším ta čísla, mám stejný pocit.
Takové lechtání v žaludku.
A když vyhraju…
Když vyhraju, cítím se víc naživu.
Padám odsud.
A kam?
Podívej se na ně.
Nejsou to tví přátelé. Ignorují tě!
Jak můžeš přežít, když prožíváš stejný den?
Nevím.
Nic lepšího jsem nenašel.
To nedokážu.
Co nedokážeš?
Měl bys zkusit dělat něco, co dává smysl.
Ale nic nedává smysl.
Co je to?
Luc a jeho přátelé hrají každý den paintball.
Mám nápad.
- Jdeš se mnou? - Co navrhuješ?
Nic. Jen trochu osobní pomsty.
Následovala jsem tě, teď jsi na řadě ty.
Připraven?
Ani v nejmenším.
- Lepší než loterie? - Jo.
Padáme odsud.
Vezmeme si čtyřkolku!
Dobře, řídím.
Honem, za nimi!
Dohoň je!
Sledují nás!
Tady jsou. Zrychli!
Co budeme dělat?
Sundám je. Trochu zpomal!
Úplně se pomátla!
Rychleji, zatraceně!
Nefunguje to! Přidej!
- Doleva! - Co?
Doleva!
- Uděláme to? - Jasně!
Jsi v pořádku? Vyděsil jsi mě.
To bylo úžasné!
Já myslela, že jsme v E.T. a že odletíme pryč,
- ale havarovali jsme. - Jsi blázen.
Přestaň, vím, že se ti to líbilo.
Jo, to přiznávám.
Já jsem tady!
Neuvěřitelné je, že to, co děláme, nemá žádné následky.
To je šílené.
Půjdeme?
Nejdeš s ní, že ne?
- Ale, Paule… - Žádné následky.
Tak co? Je to nevkusné?
Ano, velmi nevkusné.
Co to děláte?
Dej mi jednu láhev. Tuhle.
Neviděla jsem vás, vy jste neviděli mě.
- Půjdeš? - Ne.
Pěkně prosím.
Trochu hýbej boky.
- A tvoje je hodně nevkusné? - Rozhodně.
Panda v houpací síti.
Vždycky jsem tě miloval a vždycky budu.
ŠŤASTNÉ 1000. VÝROČÍ, UBOŽÁKU!
Dnes jsme si to užili.
Dobrou noc.
Je to šílené.
Jsme sami v poušti.
Sami ve smyčce.
Sami v kdovíjakém vesmíru.
Je super mít vlastní svět.
Nikdy jsem se necítila tak uvolněně.
Říkal jsem si…
Máš venku někoho? Nemusíš odpovídat.
Ne, můžu odpovědět.
V každém případě to nic nemění.
Mám hrozný vztah.
Není plný lásky.
Je to spíš zvrácený sexuální vztah
s chlapem, který je zjevně zadaný.
Nemám být na co pyšná.
Nevím.
Lidi mají pravdu.
Jsem magor.
Líbí se mi, jaký jsi cvok.
Víš, co si myslím?
Prožijeme víc dní ve smyčce než před smyčkou.
Takže můžeme říct, že co jsme dělali před smyčkou, se nepočítá.
Počítá se, co je teď.
Ty a já, na ničem jiném nezáleží.
Tvoje teorie se mi začínají líbit.
Jo.
Tvůj pitomec tu není důležitý.
Když se probudíš, nemusíš na něj myslet.
Jdu spát.
Omlouvám se za ty hloupé otázky.
Ne, máš pravdu.
Musíme žít přítomností. Na ničem jiném nezáleží.
Samozřejmě.
Všichni litujeme, že jsme s někým spali.
Počkej.
S kým jsi spal ve smyčce?
Nevzpomínám si.
No tak, řekni mi to.
- Není to důležité. - Dopřej mi to.
Dobře.
Mám dva nebo tři příběhy.
Měl jsem Nadyu.
- Tu číšnici? - Přesně tak.
To bylo neuvěřitelné.
Neuvěřitelné je,
že tu zemřel chlap.
Přímo tady.
Jen tak.
Je velmi intenzívní.
Zkoušel jsem to s tvou sestrou.
- Ne, s Galou ne. - Jo.
Ale s tou není zábava.
To je překvapení.
Zkusil jsem to i s Alanem.
Vážně? To je třída.
- Nelíbilo se mi to. - Ale jdi, určitě ano.
Zapomeň na Alana, protože nejlepší vzpomínka je…
Kdo je to? Pověz.
Trojka s tvými rodiči.
Ne.
Ne, to je nechutný.
- Tvoje matka byla… - Nechci to vědět!
Dělám si srandu.
Sakra, vyděsils mě.
A co my dva?
Co my dva?
Nikdy jsme spolu nespali?
No tak, můžeš mi to říct.
Tak to není. Když řeknu ano, budeš mě vyslýchat,
a když řeknu ne, zeptáš se mě, proč ne.
A zničíme, co jsme vybudovali.
Co jsme vybudovali? Vybudovali jsme něco?
Co jsi tady, je to skvělé. Chci, aby to pokračovalo.
Jsi romantik.
Máš kondom?
K čemu by nám byl?
Jsem tak hloupá.
Co je to?
Nevím.
Oba vyjděte ven.
Nebo začnu střílet na stan.
Hakim.
Kdo je Hakim?
Číšník ze svatby, se kterým jsem pařil.
Na začátku.
Promiňte?
- Omlouvám se. - To byste měl.
- Vy jste číšník? - Ne.
Přesně tak. Tak položte tu láhev, prosím.
A vezměte si tuhle.
Uvidíte, že bude lepší.
Paul.
Hakim. Těší mě, Paule.
Z té party je mi zle.
Z celého dne je mi zle.
Svatby jsou tak absurdní.
Souhlasím s tebou, bratře.
Lidé utratí hromadu peněz, aby dokázali, že se milují.
- Svatá pravda. - Zatímco…
se stačí podívat na oblohu s někým, kdo tě miluje.
A já tě miluju, Hakime.
Taky tě miluju, Paule.
Co když to posuneme dál?
A proto jsem v tento výjimečný den
chtěl říct, Lucu, že pro mě jsi…
Víc než přítel, jsi můj vzor.
Je to kodein. V letadle mě bolívá hlava.
O tom je moje diplomka.
Teoreticky můžeme vesmírem projít červími dírami.
Jsou to propojené černé díry,
které ohýbají časoprostor a spojují v galaxii body,
které se zdají být diametrálně odlišné.
Je to naprosto šílené.
Nechci, aby tahle noc někdy skončila.
Počkej, co jsi to řekl?
Tahle noc…
Nechci, aby skončila.
To je tak legrační.
Pojď za mnou. Nevzpomínám si, kde to je.
Ne, tady.
Co to proboha je?
Počkej.
Jsi si jistý, že chceš, aby tahle noc trvala věčně?
Počkej.
Opravdu jsi si jistý?
Tak do toho.
Neřekl jsi mi, že jsme tři.
Nepřišlo mi to důležité.
Nedůležité? Řekl jsi mi, že jsme tu jen my dva.
Sklapni, tady mluvím já. Ty hajzle, Paule.
Přivedl jsi do smyčky třetího člověka? Jsi fakt parchant.
Přestaň s tím.
Byl jsem namol, už jsem to říkal.
Chtěl jsi, aby ta noc trvala věčně.
Co to bylo?
Nic to není.
Neboj, ještě se uvidíme.
Chcípneš.
Počkej.
Co chceš?
Dáš mi svou zbraň?
Věř mi.
Co to děláte?
Jak to funguje?
Dej si to na rameno. Jmenuje se Patricia.
- Tady zatáhneš. - Co?
Vyvaž to levou rukou.
- Když ho střelím, bude to bolet? - Bude to bolet toho prašivýho psa.
Louno, co to děláš?
Do toho, střílej.
Sakra, to bolí!
Věděl jsi přesně, co se v jeskyni stane.
- Nijak jsi tomu nezabránil. - Všechno vysvětlím.
Není to tak jednoduché.
Počkej, co chceš dělat?
Nesouhlasím s Hakimem.
Nejsi hajzl. Jsi ten největší ubožák na světě.
Cítíš se líp?
Ne tak docela.
Paule?
Paule, kam jdeš?
Paule?
Paule!
Louno, otevři, prosím.
Louno?
Ano, protože nemůžu…
- Našel jsi ji? - Koho?
- Naši dceru. - Vždyť je tady.
- Nejkrásnější z nevěst. - Ne, mluvím o…
Promiňte, hledám Lounu.
- Kdo jste? - Proč jste tak oblečený?
Vypadáte jako detektiv Magnum.
Paule? Jo?
Znáte Paula? To je můj snoubenec.
Magnum, ne ta zmrzlina!
- Promiňte, neviděli jste Lounu? - Ne.
Neviděli jste Lounu?
Dívku. Hnědé vlasy.
- Ne. - Ne?
Světlé oči. Ne? Neviděli jste ji tudy procházet?
Amire!
Můj příteli.
Kde je?
Známe se?
Zapomeň na to.
Když jsi v poušti
Už tak dlouho Říkáš si
Co to všechno znamená Všechna ta přísná pravidla hry
Kterou máš hrát Se zavázanýma očima
Celou…
Skvělé místo.
Louno, promluvme si.
Tak mluv. Já odcházím.
- Jen chvíli. - Nech mě jít.
Proč jsi mě nechal vejít do smyčky?
Mohl jsem tomu zabránit.
A říct: „Když půjdeš za mnou, uvízneš ve smyčce.“
Ale upřímně…
Chtěl jsem, abys vešla.
Dobře.
Louno!
Už jsem nesnesl, že na mě zapomínáš.
- Paul, těší mě. - Louna.
Každý večer jsme se seznámili a bavili se.
A pokaždé jsem věděl, že by to mohlo vyjít.
A další den jsi na mě zapomněla.
- Paul, těší mě. - Louna.
Počkej. Kolikrát jsme skončili spolu?
- Tisíckrát. - Prosím?
Pokaždé jsem se trochu víc zamiloval, ale pro tebe to nic nebylo.
- Neměl jsi mě sem brát. - Já vím, promiň.
Ale můžeme tu být šťastní.
Možná už jsme?
Ty tu možná jsi šťastný, ale já jsem v pekle.
Každé ráno.
Louno, můžeme to překonat.
Jsme tu šťastní.
Nikdy tu nebudu šťastná.
Nejsi oblečená.
Včerejší noc byla fajn.
Byl bych rád, kdybys odešla první, protože… Jo.
Louno?
Zůstaneme v kontaktu?
Co tady děláš?
Musíme najít řešení.
Řešení čeho?
Jak se dostat ze smyčky. Paul mi řekl, že máš teorii.
Hakime?
Hej!
Zkusil jsem všechno. Strávil jsem na tom tolik času.
Strávil jsi čas trápením Paula.
Relativita a neměnnost.
FYZIKA A FRAKTÁLNÍ STRUKTURY
Ty tomu rozumíš?
Jo, jsem tak trochu geek.
Jak se to řekne arabsky?
„Geek.“
Aha.
Co to děláš?
Začínám.
Paule, měj dobrou náladu.
Je to pro mě důležitý den. Vezmi si Sophii. A já se připravím.
Bude to skvělý den.
Řekni, Justine.
Ano?
Milujeme se?
Paule, stresuješ mě.
Nechceš se nasnídat nebo se vykoupat?
Usměj se. Dobře.
Dostali jsme se do čtyřdimenzionální geometrie,
která navždy spojuje prostor a čas.
Tati!
Zlato! Jak se máš?
- Dobře. - Jak bylo ve škole?
Už máš maturitu?
- Ne, jsem ve školce. - Ano, ale jsi tak inteligentní.
Měla jsi svačinu?
- Ano, tati. - Tak běž.
- Jak se máš? - Dobře.
Představím ti Lounu,
je hostem v hotelu a požádala mě, abych ji učil fyziku.
Opravdu?
Ano.
Začneme se základy.
Einsteinova teorie relativity.
Salam alejkum.
…mezi kvantovým provázáním…
Alejkum salam, Lucu.
…a červími dírami.
Tati!
- Ne, jsem ve školce. - Ano, ale jsi tak inteligentní.
Bude to skvělý den.
Kam jdeš?
Nechám tě tu s rodinou.
Uvidíme se zítra?
Je skvělé, na cos dneska přišla.
Teď učíš ty mě.
- Máš velké štěstí. - Myslíš?
Tvoje dcera nikdy neonemocní. Tvoje žena tě vždycky miluje.
Tvůj den není tak špatný.
Uvidíme se zítra.
Nemám žádné přátele, jako jsi ty
Ne, ne, ne Žádné přátele
Moje drahá Galo. Jsi jako moje pokrevní sestra.
Ne, krev ne.
Jak se máte? Neobtěžuji?
Neuvěřitelné.
Bavíte se beze mě dobře?
Mazlíte se spolu?
- Posaď se. - Nechci.
Přestaň dělat scény. Posaď se.
Co to všechno je?
Našli jsme cestu ven ze smyčky.
O čem to mluvíš?
Paule, můžeme se odsud dostat.
Vím, že to zní šíleně,
ale když se vyhodíme do povětří ve správný čas,
můžeme se vymrštit ven ze smyčky.
Ale máme jen jednu šanci.
Když to poděláme, je po všem.
Nechte toho.
Mně je to jedno.
Nemám v úmyslu odejít, ale vy vypadněte, když chcete.
Mně je to fuk.
Očividně máte o čem mluvit. Nechám vás.
Jsi šťastná?
Budeš mít přítele a svůj špatný vztah.
Paule, chci odsud pryč.
Takže já tě nezajímám?
Ne. Samozřejmě, že ano.
Je to složitější.
Tak běž. Takhle je to lepší.
Nebudu ve stejném vesmíru.
Paule?
Co tady děláš? Pojď se připravit.
Už takhle nemůžu dál, Justine. Jsem unavený.
Co to…
Dobře, zapomeň na to.
Pojď se podívat.
Pojď.
Podívej, co dělá.
Co dělá?
Každý den dává do akvárka rybí tyčinky.
- Je zvláštní. - To je skvělé.
Není nic krásnějšího než každodenní život s milovanými.
Máš pravdu, je to úžasné.
Tady nás nikdo nebude rušit.
Hej, jsou Vánoce!
- Tady máš! - Dej mi!
Udělá nám to dobře.
Jak jsi to dostal přes celnici?
To nechceš vědět.
Kontrolují zavazadla i potom, co odjedeš z letiště.
Tak rychle, kluci,
protože pak musím jít uctít svou dámu.
Nemusíš.
Galo!
Ach, Loulou!
Pojď sem.
- Chci s tebou mluvit. - Co?
Byl to dokonalý den.
Květová voda z damašské růže.
S nádechem pomerančového květu.
- Lucu! - Co?
Ty parchante!
Tys spal s Lounou! Řeknu to!
- Galo! - Kluci!
Přestaňte!
- Galo! - Co se sakra děje?
Nevím!
Co s ním uděláme?
Nevím, svažte ho!
- Dej mi šálu. - Pusťte mě.
Ne, to je tradiční šátek. Můžeme použít něco jiného?
Sakra, dej ho sem!
Galo!
Kde jsi byl?
- Co to děláš? - Nevím.
To není dost silné.
Mám tohle.
Dynamit.
Jsi génius.
Rozvažte mě!
Děláte si srandu.
Sakra!
No tak!
Sakra.
Spadl jako palačinka.
- Jo, to muselo bolet. - Děti, rozvažte mě.
Děti!
- Svatba byla nuda. - Neříkej.
Samí boomeři.
Nabile, promluvíme si.
Co se děje?
Zneužívají tě.
Nemůžeš být mechanik, DJ, číšník,
hostitel a zahradník.
Nikdo mě nenutí. Líbí se mi, že je každý den jiný.
To je všechno.
Počkej.
Co to děláš?
Jsi v pořádku?
Nepůjdu s tebou, Louno.
Proč ne?
Máš pravdu, mám tu vše, co potřebuji.
Jsi si jistý?
Ano. Tenhle den je dokonalý.
A zítra za mnou přijdeš?
To bude divný. Nebudeš vědět, kdo jsem.
Já vím. Říkám to jen tak.
Běž.
Nezapomeň, o čem jsme mluvili.
Buď opatrná.
Běž, rychle.
Nikdy na tebe nezapomenu.
Já taky ne, Louno.
Běž.
Galo!
Kde je Louna?
Nechci s ní nic mít.
Řekla ti to.
Je mi to líto. A jí taky.
Tady ho máme! Galo!
Galo. Neposlouchej ho.
Už nikdy nechci vidět ten tvůj špinavý ksicht.
Hlavičky ti fakt jdou.
Do prdele.
Dostala tě.
- Sakra. - Do prdele.
- Chudáčku. - Co to děláš?
- Rozptyluju tě od bolesti. - Přestaň.
Věř mi!
Louno, stůj!
Paule! Co tady děláš?
Vím, proč chceš odejít.
Vím o tobě a Lucovi.
Mrzí mě, že jsi to prožívala každý den
a každé ráno jsi byla znechucená.
Jak jsem to mohla sestře udělat?
Nastavila jsi laťku pro špatné skutky.
Ale nejde to srovnat s tím, co jsem udělal já.
Přivedl jsem tě do smyčky.
Jo.
Jsme dva mizerní šmejdi.
Proto spolu tak dobře vycházíme.
Nechci o tebe přijít.
Kdybys viděla sama sebe mýma očima,
viděla bys dívku, která si zaslouží být milována.
Přestaň.
A já tě miluju tolik, že se s tebou chci vyhodit do vzduchu.
Radši umřu, než žít bez tebe.
Půjdeme?
Jdeme.
Počkej.
Co když se ti nebudu líbit?
Spala jsi se sestřiným snoubencem před svatbou.
Horší už to být nemůže.
Kdybychom nepřežili,
ráda jsem s tebou trávila den.
A každou noc s tebou usínala.
A já ještě víc.
Chrápeš. To je děs.
Neměl jsem s tebou chodit.
Půjdeme?
Paule!
Už si můžeš vyměnit košili.
Dobrá připomínka.
V kolik to letí?
V 10:15 na Orly.
Jako bych v Paříži nebyla už deset let.
Nejmíň.
Víš, co udělám, až tam budu?
Nevím.
Dám si kávu v baru dole.
A ty?
Zastavte, prosím.
Paule, jsi v pořádku?
Bude to znít divně, ale…
Chci tu ještě chvíli zůstat.
Dobře, pane, můžete jet dál?
Louno?
Nechceš vidět, jak vypadá 10. dubna tady?
Se mnou?
Svatba bez konce
Překlad titulků: Vendula Bazalová
Kreativní dohled Jan Táborský