Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫ביום שפגשתי את לונה,‬
‫ידעתי מייד שהיא תשנה את חיי.‬
‫אתה מוכן?‬
‫בכלל לא.‬
‫בואי נסתלק מכאן.‬
‫ניקח את רכב השטח!‬
‫טוב, אני אנהג.‬
‫קדימה, בוא נתפוס אותם!‬
‫הם רודפים אחרינו!‬
‫תפנה שמאלה!‬
- ‫מה? - שמאלה!‬
- ‫שנמשיך? - בהחלט!‬
‫זה היה במהלך חתונה.‬
‫והרגשתי לא כל כך טוב.‬
‫"אין לי חברות כמוך‬
‫"לא, לא, לא, לא‬
‫"לא, אין חברות"‬
‫גאלה היקרה שלי.‬
‫את כמו אחותי בדם.‬
‫לא, לא "דם". זה מלחיץ.‬
‫זה יום החתונה שלך. זה יום חשוב.‬
‫בואי נחגוג אותו עם מוזיקה.‬
‫"עם מוזיקה"‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני לא יודע. מחבק אותך?‬
‫כן, אבל אין לי זמן.‬
‫פול, בבקשה תהיה במצב רוח טוב היום.‬
‫אתה יודע שהיום הזה חשוב לי. החברה הכי טובה שלי מתחתנת.‬
‫אני צריך קצת חיבה.‬
‫הנה, קח את סופי, ואני אתכונן.‬
‫זה יהיה יום נהדר.‬
‫- ספא דארנא -‬
‫אני לא אוהב חתונות.‬
‫וכשאתה מדוכדך,‬
‫קשה עוד יותר לסבול את סידורי השולחנות האידיוטיים,‬
‫את מפלי השוקולד,‬
‫ואת המחויבות לשמוח כל הזמן.‬
‫במיוחד כשאתה ה"פלוס אחד" שאף אחד לא שם לב אליו.‬
‫זה נורא.‬
- ‫אז מצאת אותה? - את מי?‬
- ‫את הבת שלנו. - היא כאן.‬
‫הכלה היפה ביותר.‬
‫לא, אני מדברת על…‬
- ‫לונה? - בבקשה.‬
‫היא לא הייתה בחדר שלה. מי יודע איפה היא.‬
- ‫חברים! - זה לוק!‬
‫שקט! בבקשה!‬
‫בבקשה, שקט! בואו נקשיב ללוק.‬
- ‫תודה, ז'ורדי. - קדימה, לוק.‬
‫אז…‬
‫דבר ראשון. א-סלאם עליכום.‬
‫ועליכום סלאם, לוק.‬
‫תודה, ז'ורדי, אני בא.‬
- ‫אבא. - כן?‬
‫שלום לכולם.‬
‫שלום, ז'וסטין.‬
- ‫מה שלומך, יפהפייה? לא שכחת? - אני בסדר.‬
‫מה, את החתונה שלי?‬
- ‫אז הכול בסדר כאן? - נהדר.‬
- ‫אני עדיין יכול להתחתן עם הבת שלך? - בטח שאתה יכול!‬
‫רק כי את כבר תפוסה.‬
- ‫נו? - אלוהים!‬
- ‫מה שלום הזנזון שלי? - הוא בא!‬
‫זה הוא! זה הבחור שלי!‬
- ‫נהדר! כן! - נהדר!‬
‫אני ממש לא אוהב חתונות.‬
‫גאלה היקרה שלי.‬
‫חברתי.‬
‫אחותי.‬
‫זה בשבילך.‬
‫"אין לי חברות כמוך לא, לא, לא, לא‬
‫"לא, אין חברות"‬
- ‫היא סיימה או… - אני לא יודעת.‬
‫בראבו, ז'וסטין!‬
‫בראבו!‬
‫לכן לא נפגשתי איתך בזמן האחרון.‬
‫התאמנתי המון, וזה לוקח ממש המון זמן…‬
- ‫בראבו! - תודה רבה לכם.‬
- ‫ועכשיו, נקבל את השושבינה הראשית… - "שוקראן"?‬
‫…ואחותה הגדולה של גאלה, לונה!‬
‫קדימה, לכי.‬
- ‫אני בספק אם היא הכינה משהו. - היא הכינה. את תראי.‬
‫ערב טוב.‬
‫מה שלומכם?‬
- ‫אתה רואה? - חכי.‬
‫יום שני.‬
‫יום שלישי.‬
- ‫יום רביעי. - מי זה?‬
‫יום חמישי.‬
- ‫זה לא החבר שלך? - אולי.‬
‫יום שישי.‬
‫יום שבת.‬
‫ואחרי יום שבת?‬
- ‫יום ראשון? - יופי.‬
‫אכן, לזה אנחנו קוראים חיי היום יום.‬
‫הימים שחולפים על פנינו,‬
‫השבועות הזהים,‬
‫השנים שטסות.‬
‫ובסוף…‬
‫המוות.‬
‫אבל חיי היום יום עבור האהבה הם מה שהרוח היא עבור האש.‬
‫היא מכבה את הלהבות הקטנות ומלבה את הגדולות.‬
‫ומעולם, ואני מתכוון לכך, מעולם‬
‫לא הייתה אהבה גדולה מזו של לוק ו…‬
‫גאלה.‬
‫בראבו.‬
‫ביחד, הם שברו את הקללה של חיי היום יום.‬
‫ביחד, הם בנו ארמון מרהיב מלבנים של אושר.‬
‫ארמון מעבר לזמן ולמקום,‬
‫שבו חיי היום יום לא יכולים להגיע אליהם.‬
‫הרימו כוסות, חברים,‬
‫כדי לחגוג את איחוד שתי הנשמות האלה.‬
‫לחיי לוק ו…‬
‫גאלה.‬
‫מושלם.‬
‫בראבו!‬
- ‫שנעשה את הקטע שלנו? - בטח.‬
‫גבירותיי ורבותיי.‬
‫חברים, בבקשה.‬
‫כדי להודות לכם על בואכם,‬
‫ובמחווה למרוקו, ארצי המאומצת,‬
‫"יא ראיח".‬
‫קדימה!‬
- ‫קדימה! - אין מצב!‬
‫קדימה!‬
‫זה לא היה מתוכנן.‬
‫קדימה!‬
‫כולם!‬
‫כן!‬
‫"יא ראיח" זה שיר אלג'יראי, לא מרוקאי.‬
‫עם הווסט הקטן שלך.‬
‫אשמח לקחת אותו ולדחוף אותו לתחת שלך.‬
‫ואז אטבול את הקצה בבנזין ואצית אותו,‬
‫ואתן ללהבה לעלות לאורך המעי שלך,‬
‫עד שבסוף תפוצץ את מערכת העיכול שלך.‬
‫זה יהיה נהדר.‬
‫זה תיאור מפורט מאוד.‬
‫כן, אני טובה בפרטים.‬
‫נדיה, פעמיים וודקה, בבקשה.‬
‫אני מכירה אותך?‬
‫נדיה, יקירתי.‬
‫מי ורדים מדמשק עם נגיעה של פריחת תפוז.‬
‫אני צודק?‬
‫אני יודע שאני צודק.‬
‫כן, זה הבושם שלי.‬
‫בסדר, לחיים!‬
‫אוכל לקבל את אותו הדבר?‬
- ‫ככה טוב יותר. - רוצה עוד?‬
‫בכל אופן, יש לך קלאסה.‬
‫התאמצת מאוד עבור החתונה הזאת.‬
‫ואיחוליי על הנאום שלך. הוא היה אישי, כן, מרגש.‬
‫כמה זמן לקח לכתוב אותו?‬
‫פול, נעים להכיר.‬
‫לונה.‬
‫תודה על קודם, הצלת את חיי.‬
- ‫אנחנו צריכים לדאוג זה לזה. - כן? למה?‬
‫כדי לשרוד בחתונה האין-סופית הזאת.‬
‫אז אתה לא מאמין בקסם האהבה.‬
‫הקלדתי "נאום חתונה" בצ'אט ג'י-פי-טי.‬
‫אני מסכים עם סלין.‬
‫שהאהבה היא האין-סופי שבהישג ידם של פודלים.‬
‫במילים אחרות, אתה נולד לבד,‬
‫אתה מת לבד, ובין שניהם, תשתה כמה שאתה יכול.‬
‫הללויה, אחי.‬
‫אני לא יכול יותר.‬
- ‫מה אתה לא יכול? - עם כל ההצגה הזאת.‬
‫קדימה, בואי נלך.‬
- ‫לאן? - אני לא יודע. לכל מקום שהוא, בואי נלך.‬
‫בסדר. החברה שלך לא תאהב את זה.‬
‫איך ידעת שהיא כאן?‬
‫אינטואיציה.‬
‫לא, זה לא בסדר…‬
‫זה נורא. לא תעשה שום דבר?‬
‫לפחות היא נהנית.‬
‫תפסיק!‬
- ‫את רוצה שאפסיק? - כן.‬
‫לא, אני חופשייה.‬
‫כן! לא!‬
‫היא מלאת סתירות.‬
‫היא אישה מתוסבכת.‬
‫נראה שהיא ממש נהנית מזה.‬
‫תלוי עם מי היא נמצאת.‬
‫כן, אתה…‬
‫אין לך שום גאווה יותר, שום הערכה עצמית,‬
‫כלום, אפס?‬
‫סיכמת יפה את הלך הרוח שלי.‬
‫המצב שלי לא טוב בהרבה.‬
‫זו לא תחרות.‬
‫יופי, כי אני אכסח אותך.‬
- ‫קדימה, תתחילי. - לא, אתה קודם.‬
‫לא, אני מתעקש.‬
‫לא!‬
‫אני מתה על זה! לא, זה לא בסדר.‬
‫אני שוכבת רק עם גברים לא פנויים,‬
‫ברור שאני שותה בלי הפסקה,‬
‫אחותי מתחתנת לפניי,‬
‫ואימא שלי לא זוכרת את שמי.‬
‫בסדר, ניצחת. כבוד.‬
‫שוב! לא!‬
‫אתה לא רוצה ש…‬
‫גם אנחנו, שאנחנו…‬
‫לא כאן.‬
‫את תראי. המקום מדהים.‬
‫לא אכפת לי מהמקום שלך.‬
‫כל כך הרבה כפתורים.‬
‫רגע.‬
‫תתפשט בעצמך, אני לא אימא שלך.‬
‫בסדר.‬
- ‫מישהו מתאמן. - אני מגיע למכון מדי פעם.‬
‫תעשה את הקטע של שרירי החזה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫קדימה, תרקוד.‬
- ‫כאן? - כן, תרקוד.‬
- ‫כאן? - כן.‬
‫תרקוד בשבילי.‬
‫כן.‬
- ‫כן. - כן?‬
- ‫עוד יותר? - כן, יותר.‬
- ‫את אוהבת את זה? - כן, זה נחמד.‬
‫זה קסום.‬
‫הבן זונה!‬
‫אתה לא יכול להניח לי?‬
‫המטומטם הזה.‬
‫תסתלק.‬
‫פול!‬
‫לונה, את בסדר?‬
‫מה הדבר הזה?‬
‫זה כלום.‬
‫אל תדאגי. אנחנו ניפגש שוב.‬
‫לעזאזל.‬
‫לא!‬
‫"אין לי חברות כמוך‬
‫"לא, לא, לא, לא לא, אין חברות"‬
‫גאלה היקרה שלי. את כמו אחותי בדם.‬
‫לא, לא "דם". זה מלחיץ.‬
‫החיים שלי…‬
‫לא.‬
‫זה יום החתונה שלך. זה יום חשוב.‬
‫בואי נחגוג אותו עם מוזיקה.‬
‫עם מוזיקה!‬
‫"עם מוזיקה"‬
- ‫מה אתה עושה? - אני לא יודע. מחבק אותך?‬
‫כן, אבל אין לי זמן.‬
‫פול, בבקשה תהיה במצב רוח טוב היום.‬
‫אתה יודע שהיום הזה חשוב לי. הנה, קח את סופי, ואני אתכונן.‬
‫זה יהיה יום נהדר.‬
‫- גאלה ולוק -‬
‫שלום, נדיה.‬
‫מי אתה?‬
- ‫אז מצאת אותה? - את מי?‬
- ‫את הבת שלנו. - היא כאן.‬
- ‫הכלה היפה ביותר. - לא, אני מדברת על…‬
‫לונה?‬
‫הנה היא.‬
‫למה התלבשת כך? יש לך רק מכנסיים קצרים מכוערים?‬
- ‫שנייה אחת, אימא. - אני אומרת את זה בשבילך.‬
‫גאלה, התחתנת אתמול, נכון?‬
- ‫מה? - אתמול בערב,‬
‫נכנסת על כיסא, היו מוזיקאים.‬
‫לוק רקד את הריקוד.‬
‫על מה את מדברת?‬
- ‫היא שיכורה? - אימא!‬
‫חברים? שקט, בבקשה!‬
‫מה קורה? תגידי לי.‬
- ‫לעזאזל! - מה?‬
- ‫אוי, לעזאזל! - נראה לי שהבנו.‬
‫אימא.‬
‫אתה!‬
‫אתה יכול להסביר לי מה קורה?‬
‫צא מהמים!‬
‫צא מהמים, לעזאזל!‬
‫תסביר!‬
‫תסביר, לעזאזל!‬
‫תסביר לי את זה!‬
‫מה היא עושה?‬
‫לונה! לעזאזל, את תמיד…‬
‫כן, שתי השיניים הקדמיות.‬
‫היא ממש נפצעה.‬
‫זה יצחיק אותך, אבל החתונה בעוד שש שעות.‬
‫זה דחוף.‬
- ‫זה מסובך. - בקושי אפשר להבחין.‬
- ‫את בטוחה? - לא, אני אחכה.‬
‫זה נורא.‬
‫למה זה קורה לי? שישה חודשים של כתיבת נאומים.‬
‫כל רופאי השיניים בטורניר גולף.‬
‫המסלול כנראה נהדר.‬
- ‫אז מה נעשה? - אני לא יודע.‬
‫לוק, בוא תראה!‬
- ‫אבא! - מה?‬
- ‫איך… - הוא לא אמור…‬
- ‫לא! - מצטער, מותק, תסלחי לי.‬
‫תנסי לא להכתים את הספה.‬
- ‫אל תבכי, אהובתי. - אל תבכי? זה יום החתונה שלי!‬
‫זה נורא.‬
‫אימא, אני ממש חייבת לדבר איתך.‬
‫זה לא זמן מתאים. תסתכלי על אחותך.‬
‫זה לא יכול להיות.‬
‫זה לא יכול להיות! אני רק…‬
‫אנחנו לא מבינים כלום ממה שאת אומרת.‬
‫מה?‬
‫לאן את הולכת?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אל תדאגי בקשר לאחותך.‬
‫מחר היא תהיה בסדר ותתחתן שוב, שוב.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫את נראית רגועה מאוד. אם תרצי, אני יכול להסביר.‬
‫קדימה.‬
‫אנחנו בלולאת זמן.‬
- ‫אני לא מבינה. - היום הוא היום.‬
‫ומחר ואתמול הם גם היום.‬
‫אנחנו חיים מחדש את אותו היום, בכל יום, לנצח.‬
‫פעם הייתי לבד. עכשיו אנחנו שניים בלולאה.‬
‫בסדר, נהדר.‬
‫טוב שערכנו את השיחה הקטנה הזו.‬
‫בסדר! עוד דבר אחד ואעזוב אותך בשקט.‬
‫"כשאתה במדבר‬
‫"זמן רב כל כך‬
‫"אתה תוהה מה כל זה אומר כל החוקים הנוקשים‬
‫"של המשחק שרוצים שתשחק כשעיניך מכוסות"‬
‫נהדר.‬
‫"כשאתה במדבר‬
‫"זמן רב כל כך‬
‫"אתה תוהה מה כל זה אומר‬
‫"כל החוקים הנוקשים של המשחק שרוצים…"‬
- ‫זה צירוף מקרים. - לא.‬
‫נביל בודק את מערכת הסאונד בכל בוקר‬
‫בשעה 10:47 בדיוק.‬
‫אני מצטער, זה די הלם בהתחלה.‬
‫איך נצא מהלולאה הזאת?‬
‫אי אפשר לצאת ממנה.‬
‫את רוצה בירה?‬
‫המערה.‬
‫איפה היא?‬
‫כן. אינסטינקט טוב. זה הדבר הראשון שחושבים עליו, אבל…‬
‫חכי!‬
‫מצאת אותה סוף סוף. הנה היא.‬
- ‫את רוצה בירה? - לא.‬
‫אופס. מצטער.‬
‫לעזאזל, אתה טיפש!‬
‫רגע, הכול חוזר אליי.‬
‫אתמול בערב, אחרי החתונה,‬
‫היינו על הסלע. בדיוק עמדנו ל…‬
‫יש לי בחילה רק מהמחשבה על זה.‬
- ‫תודה. - אין בעד מה. ואז…‬
‫הורדת את החולצה.‬
‫מה היה כל הקטע ההוא?‬
- ‫מה? - החץ בכתף שלך.‬
‫כנראה חבר'ה שצדים בלילה.‬
‫ציידים? עם רובה קשת, באמצע הלילה?‬
‫את יודעת, מסורת היא מסורת.‬
‫אילו שטויות…‬
‫חכי.‬
‫זה מה שאת מחפשת.‬
‫זה אפקט מגניב, נכון?‬
‫לונה. כפי שאמרתי לך קודם,‬
‫אם תיכנסי למערבולת… ככה אני קורא לזה. אני חושב שזה מגניב.‬
‫את תתעוררי, והיום יתחיל בדיוק במקום שבו…‬
‫היא לא מקשיבה.‬
- ‫א-סלאם עליכום. - ועליכום סלאם, לוק.‬
‫תודה, ז'ורדי, אני בא.‬
- ‫לאן את הולכת? - לך לעזאזל.‬
‫מה אתה קורא?‬
‫את חדשות היום.‬
‫אז בכל יום אתה קורא את אותו העיתון?‬
‫בדיוק. זה מרגיע לראות שכלום לא השתנה.‬
‫אתה מקרה אבוד, פול.‬
‫תודה.‬
‫איזה מזל את? אקריא לך את ההורוסקופ שלך.‬
‫אין צורך.‬
‫"את תיתקעי בלולאת זמן עם מטומטם,‬
‫"אבל מכיוון שאת חכמה יותר ממנו,‬
‫"את תצליחי להימלט."‬
‫להתראות, פול.‬
‫כן!‬
‫כן, אבל אין לי זמן.‬
- ‫אתה, בוא איתי עכשיו. - לונה, מה את עושה כאן?‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬
‫אתם הולכים?‬
‫יום אחד, שתיתי את כל הקפה במלון. לא ישנתי במשך שלושה ימים.‬
‫הגעתי לפקואה, בקולומביה.‬
- ‫זה "פואבלו"… - אני חייבת לצאת מכאן.‬
‫אני לא סובלת את זה.‬
‫נסעתי בגלל ספר שמצאתי במלון. הניחו אותו שם.‬
‫הוא מין סאגה שהיא אישית ואוניברסלית בה בעת.‬
‫אפוס פילוסופי וסיפור ילדים.‬
‫מה?‬
‫"מאה שנים של בדידות". קראתי אותו לפחות 20 פעם.‬
‫כמה זמן אתה כבר תקוע כאן?‬
‫הפסקתי לספור.‬
‫בין שישה חודשים ל…‬
‫חמש שנים. הזיכרון שלי נעשה מעורפל.‬
- ‫רוצה בירה? - אני לא יכולה.‬
‫אני לא יכולה להישאר תקועה בלולאה הדפוקה הזאת.‬
‫בלולאה שלנו. אנחנו כמו שותפים לדירה.‬
‫לעזאזל, אני תקועה כאן איתך.‬
- ‫זה גרוע מאשר להיות לבד. - זה קצת פוגעני בעיניי.‬
‫את נוסעת קצת מהר.‬
‫אני מבין! את רוצה לסיים הכול.‬
‫שכחתי להגיד לך שאנחנו בני אלמוות.‬
‫לא נוכל למות, אבל כן לחוש כאב.‬
‫מה התוכנית?‬
‫להתרסק לתוך משאית או…‬
‫לעוף לתוך הגיא? אני הייתי בוחר בגיא.‬
‫בסדר.‬
‫אעזור לך. הפעם הראשונה לא קלה, ונחזור מהר יותר.‬
‫מה אתה עושה?‬
- ‫א-סלאם עליכום. - ועליכום סלאם, לוק.‬
‫תודה, ז'ורדי, אני בא.‬
‫הרגת אותי. תרגיע!‬
‫כן, אבל זה לא שינה כלום.‬
‫לעזאזל, אפילו למות אסור לנו.‬
‫מעולם לא שקלת למות?‬
‫לא.‬
‫אני…‬
‫תמיד דמיינתי את הלוויה שלי בקפלה קטנה וחמודה ליד הים.‬
‫אחותי בוכה, אבא שלי בוכה,‬
‫ואימא שלי אולי קצת עצובה.‬
‫אני מקווה.‬
‫זה נחמד.‬
‫הלולאה הזאת הפכה אותי לניהיליסט. שום דבר כבר לא הגיוני.‬
‫לדעתי, תמיד היית כזה. הלולאה פשוט עזרה לך להבין את זה.‬
- ‫למה את אומרת את זה? - כי אני לא משקרת לעצמי.‬
- ‫אני יודעת מי אני. - כן?‬
‫אז מי את?‬
‫אישה פתטית.‬
‫חתיכת חרא חסרת תקנה.‬
- ‫לא. - כן.‬
‫ואני לא מכירה אותך כל כך טוב, אבל יכולה לקבוע שגם אתה חתיכת חרא.‬
- ‫נראה לך? - כן.‬
‫ולדעתי, מענישים אותנו.‬
- ‫מי מענישים? - למי אכפת? יש לנו קארמה דפוקה.‬
‫בסדר. מצטער, אבל אני לא יכול לעזור לך בזה.‬
‫קודם כול, המידע לגבי החגיגות‬
‫מופיע על מפת הדרכים שהכנסנו מתחת לדלת שלכם הבוקר.‬
‫אתם תמצאו…‬
- ‫לוק! סליחה, מצטער. - מה? כן?‬
- ‫לא קיבלנו מפה כזאת. - בכלל לא.‬
‫למה? נביל? נביל!‬
‫הנה הן! הייתה לנו בעיה עם המדפסת. היא בסדר עכשיו.‬
‫בסדר, אז תוכל להכניס אותן מתחת לדלתות. שוקראן.‬
‫מה נעשה?‬
‫מה?‬
‫כל כך חם לי.‬
‫אני לא יכולה לא לעשות כלום.‬
‫תזמון טוב. בואי נלך.‬
‫הנה, הגענו.‬
‫ברוכה הבאה לגן הסודי שלי.‬
‫אני אוהב את הכפר הזה.‬
- ‫לאן אתה לוקח אותי? - בואי.‬
‫אכיר לך את חבריי הטובים.‬
‫שלום לכולם!‬
‫באשיר, קאדר, אדיל, מה שלומכם?‬
‫שלום.‬
‫עכשיו הוא, אין כמוהו.‬
‫הוא כמו אח בשבילי. אמיר.‬
- ‫אני מכיר אותך? - כזה הוא אמיר.‬
‫וזה אחמד. המצב השתפר עם אשתך?‬
‫עושה רושם שלא.‬
‫סאלים, כרגיל, בבקשה.‬
‫שנשב?‬
- ‫אתה מכיר אותו? - לא ראיתי אותו מימיי.‬
‫אז אתה בא לכאן הרבה.‬
‫בכל יום, החל מ-16:00.‬
‫בכל יום?‬
‫אתה אף פעם לא רוצה לעשות משהו אחר?‬
‫כמו מה?‬
‫יש בטח מיליארד דברים לעשות.‬
‫תאמיני לי…‬
‫אין מקום טוב יותר מזה.‬
‫לעזאזל! חכים, אתה קוץ בתחת!‬
‫אני מצטער, חכים.‬
‫יש משהו שאתה לא מבין.‬
‫ברגע שתצא מהמלון, פטריסיה ואני‬
‫נהיה כאן כדי שתשלם על כל מה שעשית לנו.‬
‫השתגעת, חכים. אתה צריך עזרה.‬
‫כן? נראה לך?‬
‫כן!‬
‫אולי אתה צודק.‬
‫לא!‬
‫פול?‬
‫אתה בסדר? אתה מתנהג מוזר.‬
‫זה מתחיל.‬
‫זה מרגש מאוד. את ממלאת לוטו?‬
‫שש.‬
‫יש לי את זה.‬
‫עשרים ושש.‬
‫יש לי גם את זה.‬
- ‫ארבע עשרה. - ארבע עשרה.‬
‫תשע עשרה.‬
‫שמונה עשרה.‬
‫יש לי גם את זה.‬
- ‫שלושים ותשע. - שלושים ותשע.‬
‫נו, בבקשה, שבע.‬
‫ושבע.‬
‫יש! זכיתי!‬
‫בראבו!‬
‫תודה.‬
‫זה היום הטוב ביותר בחיי.‬
‫אמיר, סיבוב של שישא לכולם!‬
‫אני יודע מה תגידי.‬
‫אבל בכל פעם שאני שומע את המספרים, אותה ההרגשה משתלטת עליי.‬
‫מין רטט קטן בבטן שלי.‬
‫וכשאני זוכה…‬
‫כשאני זוכה, אני מרגיש חי יותר.‬
‫אני עפה מכאן.‬
‫לאן?‬
‫תסתכל על כולם.‬
‫הם לא חברים שלך. הם מתעלמים ממך!‬
‫איך אתה שורד בחוויה הזו של אותו יום מחדש?‬
‫אני לא יודע.‬
‫זה הכי טוב שהצלחתי למצוא.‬
‫אני לא מסוגלת.‬
‫מה את לא מסוגלת?‬
‫אתה צריך לפחות לנסות לעשות משהו הגיוני.‬
‫אבל שום דבר לא הגיוני.‬
‫מה זה?‬
‫לוק והחברים שלו משחקים פיינטבול בכל יום באותה השעה.‬
‫יש לי רעיון.‬
- ‫אתה בא? - מה את מציעה?‬
‫כלום. רק נקמה אישית קטנה.‬
‫באתי אחריך לכאן, עכשיו תורך.‬
‫אתה מוכן?‬
‫בכלל לא.‬
- ‫טוב יותר מהלוטו, אה? - כן.‬
‫בואי נסתלק מכאן.‬
‫ניקח את רכב השטח!‬
‫טוב, אני אנהג.‬
‫קדימה, בוא נתפוס אותם!‬
‫תתפסו אותם!‬
‫הם רודפים אחרינו!‬
‫הנה הם. תאיץ!‬
‫מה נעשה?‬
‫אחסל אותם. תאט קצת!‬
‫היא השתגעה לגמרי!‬
‫מהר יותר, לעזאזל!‬
‫זה לא עובד! תאיץ!‬
- ‫תפנה שמאלה! - מה?‬
‫שמאלה!‬
- ‫שנמשיך? - בהחלט!‬
‫אתה בסדר? הפחדת אותי.‬
‫זה היה מדהים!‬
‫חשבתי שאנחנו ב"אי-טי" ושנעוף משם,‬
- ‫אבל התרסקנו. - את משוגעת.‬
‫תפסיק, אני יודעת שנהנית.‬
‫כן, אני מודה.‬
‫היי, אני כאן!‬
‫מה שמדהים הוא שאין השלכות למה שאנחנו עושים.‬
‫זה מטורף.‬
‫שנלך?‬
‫אתה לא הולך איתה, נכון?‬
- ‫אבל, פול… - אפס השלכות.‬
‫נו? זה וולגרי?‬
‫כן, זה וולגרי מאוד.‬
‫מה אתם עושים?‬
‫בקבוק אחד. זה.‬
‫לא ראיתי אתכם, אתם לא ראיתם אותי.‬
- ‫אתה בא? - לא.‬
‫בבקשה-בבקשה.‬
‫תזיז את הירכיים קצת.‬
- ‫ושלך, ממש פרחי? - לגמרי.‬
‫פנדה קטנה בערסל.‬
‫תמיד הייתי משוגע עלייך, ותמיד אהיה.‬
‫- יום הולדת 1000 שמח לוזר! -‬
‫היה לנו יום טוב.‬
‫לילה טוב.‬
‫זה מטורף.‬
‫אנחנו לבד במדבר.‬
‫לבד בלולאה.‬
‫לבד במי-יודע-איזה יקום.‬
‫מגניב שיש לנו יקום משלנו, אה?‬
‫מעולם לא הרגשתי כל כך רגועה.‬
‫תהיתי…‬
‫יצאת עם מישהו? את לא חייבת לענות.‬
‫לא, אני יכולה לענות.‬
‫בכל אופן, זה לא משנה בכלל.‬
‫אני במערכת יחסים נוראה.‬
‫זאת לא מערכת יחסים של אהבה.‬
‫זה יותר כמו קשר מיני מעוות‬
‫עם בחור שברור שהוא לא פנוי.‬
‫לא משהו להתגאות בו.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אנשים צודקים.‬
‫אני מטורללת.‬
‫אני אוהב את זה שאת מטורללת.‬
‫את יודעת מה אני חושב?‬
‫נחיה יותר ימים בתוך הלולאה מאשר לפני הלולאה.‬
‫אז נוכל להגיד שכל מה שעשינו לפני הלולאה לא נחשב.‬
‫מה שנחשב זה עכשיו.‬
‫את ואני, שום דבר אחר לא חשוב.‬
‫התאוריות המחורבנות שלך מתחבבות עליי.‬
‫כן.‬
‫והאידיוט שלך לא חשוב כאן.‬
‫כשאת מתעוררת, את לא חייבת לחשוב עליו.‬
‫אני הולכת לישון.‬
‫מצטער על השאלות המטופשות שלי.‬
‫לא, אתה צודק.‬
‫אנחנו צריכים לחיות בהווה. שום דבר אחר לא חשוב.‬
‫ברור.‬
‫וכולנו מתחרטים על כך ששכבנו עם אנשים מסוימים.‬
‫רגע.‬
‫עם מי שכבת בתוך הלולאה?‬
‫אני לא זוכר.‬
‫נו, תגיד לי.‬
- ‫זה לא חשוב. - תבוא לקראתי.‬
‫בסדר.‬
‫יש לי שני סיפורים או שלושה.‬
‫הייתה נדיה.‬
- ‫הברמנית? - בדיוק.‬
‫זה היה מדהים.‬
‫מה שמדהים…‬
‫זה שבחור מת כאן.‬
‫ממש כאן.‬
‫פשוט ככה.‬
‫היא אינטנסיבית.‬
‫ניסיתי עם אחותך.‬
- ‫לא, לא גאלה. - כן.‬
‫אבל לא ממש כיף איתה.‬
‫מה אתה אומר.‬
‫אפילו ניסיתי עם אלן.‬
‫כן? מפונפן מאוד מצידך.‬
- ‫לא אהבתי את זה. - תפסיק, אני בטוחה שכן אהבת.‬
‫טוב, תשכחי מאלן, כי הכי טובה הייתה…‬
‫מי? תמשיך.‬
‫השלישייה שלי עם ההורים שלך.‬
‫לא.‬
‫לא! זה מגעיל.‬
- ‫אימא שלך הייתה… - אני ממש לא רוצה לדעת!‬
‫אני צוחק.‬
‫לעזאזל, הבהלת אותי.‬
‫ואתה ואני?‬
‫מה את ואני?‬
‫מעולם לא שכבנו?‬
‫קדימה, אתה יכול לספר לי.‬
‫זה לא העניין. אם אגיד כן, את תחקרי אותי,‬
‫ואם אגיד לא, את תשאלי למה לא.‬
‫זה יהרוס את מה שבנינו.‬
‫מה שבנינו? בנינו משהו?‬
‫זה נהדר מאז שאת כאן. אני רוצה שזה יימשך.‬
‫אתה רומנטיקן.‬
‫יש לך קונדום?‬
‫בשביל מה?‬
‫אני כל כך טיפשה.‬
‫מה זה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫תצאו שניכם עכשיו,‬
‫או שאפתח באש על האוהל שלכם.‬
‫חכים.‬
‫מי זה?‬
‫מלצר בחתונה שחגגתי איתו.‬
‫בהתחלה.‬
‫סליחה?‬
- ‫מצטער. - אתה צריך להצטער.‬
- ‫אתה מלצר? - לא.‬
‫בדיוק. אז תניח את הבקבוק, בבקשה.‬
‫וקח את זה במקום.‬
‫תגלה שזה טוב הרבה יותר.‬
‫פול.‬
‫חכים. נעים להכיר, פול.‬
‫המסיבה הזאת עושה לי בחילה.‬
‫כל היום הזה עושה לי בחילה.‬
‫חתונות הן כאלה אבסורדיות.‬
‫מסכים איתך, אחי.‬
‫אנשים מבזבזים המון כסף כדי להוכיח שהם אוהבים זה את זה.‬
- ‫נכון מאוד. - כשלמעשה…‬
‫מספיק לצפות בשמיים עם מישהו שאוהב אותך.‬
‫ואני אוהב אותך, חכים.‬
‫גם אני אוהב אותך, פול.‬
‫אולי ניקח את זה לשלב הבא?‬
‫ולכן ביום המיוחד הזה,‬
‫רציתי לספר לך, לוק, שעבורי אתה…‬
‫אתה יותר מחבר. אתה מודל לחיקוי, אחי.‬
‫זה קודאין. יש לי כאבי ראש במטוסים.‬
‫אתה מבין, התזה שלי היא על זה.‬
‫באופן תאורטי, אפשר לחצות את היקום דרך חורי תולעת.‬
‫אלה חורים שחורים, מחוברים,‬
‫שמעוותים את החלל-זמן ומחברים נקודות בגלקסיה‬
‫שנראות הכי מרוחקות זו מזו.‬
‫זה מטורף לגמרי.‬
‫אני רוצה שהלילה הזה לא יסתיים לעולם.‬
‫רגע, מה אמרת?‬
‫הלילה…‬
‫אני לא רוצה שהוא יסתיים, לעולם.‬
‫רגע, זה כל כך מצחיק. רגע.‬
‫בוא אחריי. לא, רגע. אני לא זוכר איפה זה.‬
‫לא, כאן. מכאן.‬
‫מה זה לכל הרוחות?‬
‫חכה.‬
‫אתה בטוח שאתה רוצה שהלילה הזה יימשך לנצח?‬
‫חכה.‬
‫אתה באמת בטוח?‬
‫אז קדימה.‬
‫לא סיפרת לי שיש שלושה מאיתנו.‬
‫לא חשבתי שזה חשוב.‬
‫לא חשוב? אמרת לי שאלה רק שנינו.‬
‫תשתקו, אני זה שמדבר. אתה בן זונה, פול.‬
‫הכנסת אדם שלישי ללולאה? אתה מנוול אמיתי.‬
‫תפסיק עם זה.‬
‫הייתי מחוק, כבר אמרתי לך.‬
‫רצית שהלילה יימשך לנצח.‬
‫מה הדבר הזה?‬
‫זה כלום.‬
‫אל תדאגי. אנחנו ניפגש שוב.‬
‫אתה עומד למות.‬
‫חכה.‬
‫מה את רוצה? תתרחקי.‬
‫אוכל לקבל את הנשק שלך?‬
‫תסמוך עליי.‬
‫מה את עושה?‬
‫איך זה עובד?‬
‫תשימי אותה על הכתף. תיזהרי. קוראים לה פטריסיה.‬
- ‫את מושכת כאן. - מה?‬
‫תאזני אותה עם היד השמאלית.‬
- ‫אם אירה בו, זה יכאב? - זה יכאיב בטירוף לכלב המטונף הזה.‬
‫לונה, מה את עושה?‬
‫קדימה. תירי.‬
‫לעזאזל, זה כואב!‬
‫ידעת בדיוק מה יקרה במערה.‬
- ‫לא עשית כלום כדי למנוע את זה. - אני אסביר הכול.‬
‫זה לא כל כך פשוט.‬
‫רגע, מה את מתכוונת לעשות?‬
‫אני לא מסכימה עם חכים.‬
‫אתה לא מנוול. אתה החרא הכי גדול בעולם.‬
‫את מרגישה טוב יותר?‬
‫לא ממש.‬
‫פול?‬
‫פול? לאן אתה הולך?‬
‫פול?‬
‫פול!‬
‫לונה? לונה, תפתחי בבקשה.‬
‫לונה?‬
‫כן, כי אני לא יכולה…‬
- ‫אז מצאת אותה? - את מי?‬
- ‫את הבת שלנו. - היא כאן.‬
- ‫הכלה היפה ביותר. - לא, אני מדברת על…‬
‫סליחה, אני מחפש את לונה.‬
- ‫מי אתה? - למה אתה לבוש ככה?‬
‫אתה נראה כמו מגנום, בלש פרטי.‬
‫פול? כן?‬
‫הכרתם את פול? הוא הארוס שלי.‬
‫מגנום. לא הגלידה!‬
- ‫סליחה, ראיתם את לונה? - לא.‬
‫סליחה. ראיתם את לונה?‬
‫בחורה. שיער חום בהיר.‬
- ‫לא. - לא?‬
‫עיניים בהירות. לא? לא ראיתם אותה עוברת כאן?‬
‫אמיר!‬
‫ידידי.‬
‫איפה היא?‬
‫אני מכיר אותך?‬
‫תשכח מזה.‬
‫"כשאתה במדבר‬
‫"זמן רב כל כך‬
‫"אתה תוהה מה כל זה אומר כל החוקים הנוקשים‬
‫"של המשחק שרוצים שתשחק כשעיניך מכוסות‬
‫"כל ה…"‬
‫מקום מגניב.‬
‫לונה, אנחנו צריכים לדבר.‬
‫קדימה, תדבר. אני הולכת.‬
- ‫שנייה אחת. - תעזוב אותי.‬
‫למה לא מנעת ממני להיכנס?‬
‫יכולתי לעשות את זה.‬
‫ולהגיד, "אם תלכי אחריי, תיתקעי שם".‬
‫אבל האמת…‬
‫רציתי שתבואי.‬
‫בסדר.‬
‫לונה!‬
‫לא יכולתי לסבול שתשכחי ממני.‬
- ‫פול, נעים להכיר. - לונה.‬
‫בכל ערב, נפגשנו ובילינו.‬
‫ובכל פעם, ידעתי שזה יכול להצליח.‬
‫ולמחרת, את שכחת אותי.‬
- ‫פול, נעים להכיר. - לונה.‬
‫רגע. כמה פעמים היינו ביחד?‬
- ‫אלפי פעמים. - סליחה?‬
‫בכל פעם, התאהבתי קצת יותר, אבל בשבילך, זה היה כלום.‬
- ‫לא היית צריך להביא אותי לכאן. - אני יודע, אני כל כך מצטער.‬
‫אבל נוכל להיות מאושרים כאן.‬
‫אולי אנחנו כבר מאושרים?‬
‫אתה אולי מאושר כאן, אבל אני בגיהינום.‬
‫בכל בוקר.‬
‫לונה. נוכל להתגבר על זה.‬
‫אנחנו מאושרים כאן.‬
‫לעולם לא אהיה מאושרת כאן.‬
‫את לא לבושה.‬
‫אתמול בלילה היה נחמד.‬
‫יהיה נהדר אם תצאי ראשונה, כי… כן.‬
‫לונה?‬
‫תישארי בקשר?‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫אנחנו צריכים למצוא פתרון.‬
‫פתרון למה?‬
‫ליציאה מהלולאה. פול סיפר לי שיש לך תאוריה.‬
‫חכים?‬
‫היי!‬
‫זה בלתי אפשרי. ניסיתי הכול. בזבזתי המון זמן על זה.‬
‫בזבזת את זמנך בעינוי פול.‬
‫יחסיות ואי-השתנות.‬
‫- פיזיקה ומבנים פרקטליים -‬
‫אתה מבין את זה?‬
‫כן, אני קצת חנון.‬
‫איך אומרים את זה בערבית?‬
‫"חנון".‬
‫כן.‬
‫מה את עושה?‬
‫אני מתחילה.‬
‫פול, בבקשה תהיה במצב רוח טוב היום.‬
‫אתה יודע שהיום הזה חשוב לי. הנה, קח את סופי, ואני אתכונן.‬
‫זה יהיה יום נהדר.‬
‫תגידי לי, ז'וסטין.‬
‫כן?‬
‫אנחנו מאוהבים?‬
‫פול, אתה מלחיץ אותי.‬
‫אתה לא רוצה לאכול ארוחת בוקר או לעשות אמבטיה?‬
‫תחייך. יופי.‬
‫נכנסנו לגאומטריה ארבע-ממדית‬
‫שמחברת את החלל והזמן לנצח.‬
‫אבא!‬
‫יקירתי! מה שלומך?‬
- ‫טוב. - איך היה בבית הספר?‬
‫קיבלת את התעודה שלך?‬
- ‫לא, אני בגן. - כן, אבל את כל כך אינטליגנטית.‬
‫אכלת חטיף?‬
- ‫כן, אבא. - לכי.‬
- ‫מה שלומך? - טוב.‬
‫תני לי להכיר לך את לונה,‬
‫אורחת במלון שביקשה שאלמד אותה פיזיקה.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫נתחיל עם הבסיס.‬
‫עליי להסביר את תורת היחסות של איינשטיין.‬
‫א-סלאם עליכום.‬
‫…בין שזירה קוונטית…‬
‫ועליכום סלאם, לוק.‬
‫…וחורי תולעת.‬
‫אבא!‬
- ‫לא, אני בגן. - כן, אבל את כל כך אינטליגנטית.‬
‫זה יהיה יום נהדר.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫אשאיר אותך עם המשפחה שלך.‬
‫נתראה מחר?‬
‫מה שגילית היום זה נהדר.‬
‫את זו שמלמדת אותי עכשיו.‬
- ‫יש לך הרבה מזל. - את חושבת?‬
‫הבת שלך אף פעם לא חולה. אשתך תמיד אוהבת אותך.‬
‫היום שלך לא כזה רע.‬
‫נתראה מחר.‬
‫"אין לי חברות כמוך‬
‫"לא, לא, לא, לא לא, אין חברות"‬
‫גאלה היקרה שלי. את כמו אחותי בדם.‬
‫לא, לא "דם".‬
‫מה שלומכם? אני לא מפריע?‬
‫לא ייאמן.‬
‫אתם מבלים בלעדיי?‬
‫מבלים את הימים שלכם בחיבוקים?‬
- ‫שב. - אני לא רוצה.‬
‫תפסיק לעשות סצנה. שב, פול.‬
‫מה כל זה?‬
‫מצאנו דרך לצאת מהלולאה.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫פול. נוכל לצאת מכאן.‬
‫נכון שזה נשמע מטורף,‬
‫אבל אם נפוצץ את עצמנו בזמן הנכון,‬
‫נוכל להיפלט מהלולאה.‬
‫אבל יש לנו רק הזדמנות אחת.‬
‫אם נפשל, זה נגמר.‬
‫תפסיק.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫אין לי שום כוונה לעזוב, אבל תתחפפו אם אתם רוצים.‬
‫לא מזיז לי.‬
‫טוב. ברור שיש לכם דברים לדבר עליהם. אשאיר אתכם לעשות זאת.‬
‫את מרוצה?‬
‫יהיה לך את החבר שלך ואת הקשר הגרוע.‬
‫פול, אני רק רוצה לצאת מכאן.‬
‫אז לא אכפת לך ממני?‬
‫לא. ברור שאכפת לי.‬
‫זה יותר מסובך מזה.‬
‫תעזבי. יותר טוב ככה.‬
‫לא אהיה באותו היקום כמוך.‬
‫פול?‬
‫מה אתה עושה כאן? בוא להתכונן.‬
‫אני לא יכול יותר, ז'וסטין. אני עייף.‬
‫על מה אתה…‬
‫בסדר. תשכח מזה.‬
‫הנה, בוא תראה.‬
‫בוא.‬
‫תראה מה היא עושה.‬
‫מה היא עושה?‬
‫היא מכניסה אצבעות דג לאקווריום בכל יום באותה השעה.‬
- ‫היא מוזרה. - זה נהדר.‬
‫אין משהו יפה יותר מחיי יום יום עם האנשים שאתה אוהב.‬
‫אתה צודק, זה נהדר.‬
‫לא יפריעו לנו כאן.‬
‫היי, חבר'ה! עכשיו חג המולד!‬
- ‫יפה! - תביא את זה לכאן!‬
‫זה יעשה לנו טוב.‬
‫איך העברת את זה במכס?‬
‫אתה לא רוצה לדעת.‬
‫הם אפילו בודקים את התיקים שלך אחרי שאתה יוצא משדה התעופה.‬
‫נעשה את זה מהר, חבר'ה.‬
‫כי אחרי זה, אני צריך לממש את הנישואים.‬
‫אתה לא חייב.‬
‫גאלה!‬
‫לולו!‬
‫בואי.‬
- ‫אני חייבת לדבר איתך. - מה?‬
‫זה היה יום מושלם.‬
‫מי ורדים מדמשק.‬
‫עם נגיעה של פריחת תפוז.‬
- ‫לוק! - מה?‬
‫חתיכת מנוול!‬
‫שכבת עם לונה! אני אלשין עליך!‬
- ‫גאלה! - חבר'ה!‬
‫תפסיק!‬
- ‫גאלה! - מה קורה, לעזאזל?‬
‫אני לא יודע!‬
‫מה נעשה איתו?‬
‫אני לא יודע, תקשרו אותו!‬
- ‫תן לי את הצעיף. - תשחררו אותי.‬
‫לא, זה צעיף מרוקאי מסורתי. נוכל להשתמש במשהו אחר?‬
‫לעזאזל, תן לי אותו!‬
‫גאלה!‬
‫איפה היית?‬
- ‫מה את עושה? - אני לא יודעת.‬
‫זה לא חזק מספיק. תחזירי את זה.‬
‫הבאתי את זה.‬
‫דינמיט.‬
‫אתה גאון.‬
‫היי, חבר'ה! תתירו אותי!‬
‫אתם צוחקים עליי.‬
‫לעזאזל!‬
‫נו כבר!‬
‫לעזאזל.‬
‫הוא נפל כמו פנקייק.‬
- ‫כן, זה בטח כאב. - ילדים. תתירו אותי.‬
‫ילדים!‬
- ‫החתונה הייתה עלובה. - מה את אומרת.‬
‫כן, רק בומרים.‬
‫נביל, אני צריך לדבר איתך.‬
‫מה העניין?‬
‫מנצלים אותך.‬
‫אתה לא יכול להיות מכונאי, די-ג'יי, מלצר, מארח‬
‫וגם גנן.‬
‫אף אחד לא מכריח אותי. אני אוהב שכל יום הוא שונה.‬
‫זה הכול.‬
‫חכי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני לא הולך איתך, לונה.‬
‫למה לא?‬
‫את צודקת. יש לי כל מה שאני צריך כאן.‬
‫אתה בטוח?‬
‫כן. היום הזה מושלם.‬
‫ואת תבואי לבקר אותי מחר?‬
‫זה יהיה מוזר. לא תדע מי אני.‬
‫אני יודע. אני רק אומר.‬
‫לכי.‬
‫תזכרי כל מה שדיברנו.‬
‫תיזהרי.‬
‫לכי, מהר.‬
‫לעולם לא אשכח אותך.‬
‫גם אני לא, לונה.‬
‫לכי.‬
‫גאלה!‬
‫איפה לונה?‬
‫אני לא רוצה שום קשר איתה.‬
‫היא סיפרה לך.‬
‫אני מצטער. וגם היא.‬
‫הנה הוא! גאלה!‬
‫גאלה. אל תקשיבי לו.‬
‫אתה! אני לא רוצה לראות את הפרצוף המטונף שלך לעולם.‬
‫את באמת אוהבת לנגוח.‬
‫לעזאזל.‬
‫היא ממש החטיפה לך.‬
- ‫לעזאזל. - חרא.‬
- ‫מסכן שלי. - מה אתה עושה?‬
- ‫אני מסיח את דעתך מהכאב. - תפסיק.‬
‫תסמוך עליי!‬
‫לונה, תעצרי!‬
‫פול! מה אתה עושה כאן?‬
‫אני יודע למה את רוצה לעזוב.‬
‫אני יודע עלייך ועל לוק.‬
‫סליחה שגרמתי לך לחוות את זה מחדש בכל יום,‬
‫ושאת מתעוררת בכל בוקר בהרגשת גועל.‬
‫איך יכולתי לעשות את זה לאחותי?‬
‫הצבת רף גבוה כשמדובר במעשים גועליים.‬
‫אבל זה כלום בהשוואה למה שעשיתי לך.‬
‫אני הכנסתי אותך ללולאה.‬
‫כן.‬
‫שנינו חלאות מסריחות.‬
‫לכן אנחנו מסתדרים כל כך טוב.‬
‫אני לא רוצה לאבד אותך.‬
‫אילו יכולת לראות את עצמך דרך העיניים שלי,‬
‫היית רואה בחורה שמגיע לה שיאהבו אותה.‬
‫תפסיק.‬
‫ואני אוהב אותך מספיק כדי לפוצץ את עצמי ביחד איתך.‬
‫אני מעדיף למות איתך מלחיות פה בלעדייך.‬
‫שנלך?‬
‫בואי נלך.‬
‫רגע.‬
‫מה אם לא תחבב אותי?‬
‫שכבת עם הארוס של אחותך בערב שלפני החתונה שלה.‬
‫לא תוכלי לעשות משהו גרוע מזה.‬
‫במקרה שלא נשרוד,‬
‫אהבתי לבלות את היום הזה איתך.‬
‫ולהירדם איתך בכל לילה.‬
‫ואני אפילו יותר.‬
‫את נוחרת. זה נורא.‬
‫לא הייתי צריך ללכת איתך.‬
‫שנלך?‬
‫פול!‬
‫אתה יכול להחליף חולצה עכשיו.‬
‫את צודקת.‬
‫באיזו שעה הטיסה?‬
‫ב-10:15 לשדה"ת אורלי.‬
‫זה כאילו לא הייתי בפריז עשר שנים.‬
‫לפחות.‬
‫אתה יודע מה אעשה כשאגיע לשם?‬
‫לא.‬
‫אשתה קפה בבר למטה.‬
‫ואתה?‬
‫בסדר, תעצור, בבקשה.‬
‫אתה בסדר, פול?‬
‫זה יישמע מוזר, אבל…‬
‫אני רוצה להישאר כאן עוד קצת.‬
‫בסדר, נהדר. אדוני, תוכל להמשיך לנסוע?‬
‫לונה?‬
‫את לא רוצה לראות איך העשרה באפריל נראה כאן?‬
‫איתי?‬
‫חתונה עד אין קץ‬
‫תרגום כתוביות: זיוית אוריין‬
‫בקרת כתוביות מירן קראוס‬