Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Când am cunoscut-o pe Louna,
am știut imediat că o să-mi schimbe viața.
Ești gata?
Deloc.
Să plecăm de aici!
Luăm ATV-ul.
Bine, eu conduc.
După ei!
Ne urmăresc.
La stânga!
- Poftim? - La stânga!
- O facem? - Evident!
Eram la o nuntă.
Nu mă simțeam deloc grozav.
N-am prieteni ca tine
Nu, nu
Nu, n-am prieteni
Draga mea Gala!
Parcă am fi surori de sânge.
Nu, fără „sânge”. S-ar speria.
E ziua nunții tale, e o zi măreață.
Să sărbătorim cu muzică!
Cu muzică
Ce faci?
Nu știu. Te îmbrățișez?
Bine, dar n-am timp.
Paul, te rog, nu fi morocănos azi!
E o zi importantă pentru mine. Se mărită prietena mea cea mai bună.
Am nevoie de afecțiune.
Ia-o pe Sophie cât mă pregătesc eu!
O să fie o zi grozavă.
Nu-mi plac nunțile.
Când ești deprimat,
e și mai greu să suporți așezarea idioată la masă,
fântânile de ciocolată
și obligația de a zâmbi mereu.
Mai ales când ești partenerul invitatei și ești ignorat.
E oribil.
- Ai găsit-o? - Pe cine?
- Pe fiica noastră. - Uite-o!
Cea mai frumoasă dintre mirese.
Nu, mă refer la…
- Louna? - Exact.
Nu era în camera ei. Cine știe unde e!
- Prieteni! - E Luc!
Liniște, vă rog!
Faceți liniște! Să-l ascultăm pe Luc!
- Mulțumesc, Jordi. - Spune, Luc!
Deci…
Să le luăm în ordine. As-Salaam-Alaikum.
Wa-Alaikum-Salaam, Luc!
Jordi, mulțumesc, vin acum.
- Tată! - Da?
Bună!
Bună, Justine!
- Ce faci, frumoaso? N-ai uitat? - Bine.
Ce? Nunta mea?
- E totul în regulă aici? - Super!
- Mai pot să mă însor cu fiica voastră? - Mai întrebi?
Doar pentru că tu ești deja luată.
- Ia te uită! - Doamne!
- Ce face târfulița mea? - A venit!
E prietenul meu!
- Excelent! Da! - Grozav!
Chiar urăsc nunțile.
Draga mea Gala!
Prietena mea.
Sora mea.
O dedicație.
N-am prieteni ca tine Nu, nu
Nu, n-am prieteni
- A terminat sau… - Nu știu.
Bravo, Justine!
Bravo!
De asta nu ne-am văzut în ultima vreme.
Am repetat mult, a fost nevoie de mult timp…
- Bravo! - Mulțumesc mult.
- Iar acum, domnișoara de onoare… - „Choukran”?
… sora mai mare a Galei, Louna!
Du-te!
- Mă îndoiesc că a pregătit ceva. - A pregătit, o să vezi.
Bună seara!
Ce faceți?
- Vezi? - Ai răbdare!
Luni.
Marți.
- Miercuri. - Cine-i ăsta?
Joi.
- Nu e iubitul tău? - Poate.
Vineri.
Sâmbătă.
Și după sâmbătă?
- Duminică? - Bine.
Da, asta e viața cotidiană.
Zilele se succed,
săptămânile sunt identice,
anii zboară.
Iar la final…
moartea.
Dar viața cotidiană e pentru iubire ce e vântul pentru foc.
Le stinge pe cele mici, le ațâță pe cele mari.
Și niciodată
n-a fost o iubire mai mare decât cea dintre Luc și…
Gala.
Bravo!
Împreună au rupt blestemul vieții cotidiene.
Împreună au clădit un palat superb, din cărămizile bucuriei.
Un palat dincolo de spațiu și timp,
unde viața cotidiană nu-i atinge.
Ridicați paharele, prieteni,
pentru a sărbători unirea acestor două suflete.
Pentru Luc și…
Gala.
Perfect.
Bravo!
- Facem chestia? - Sigur.
Doamnelor și domnilor!
Prieteni, vă rog!
Vă mulțumim că ați venit.
Ca un omagiu adus Marocului, țara mea adoptivă,
„Ya rayah.”
Haide!
- Hai! - În niciun caz!
Hai!
N-am planificat-o.
Haide!
Hai!
Toată lumea!
Da!
„Ya rayah” e o melodie algeriană, nu marocană.
Cu vesta aia…
Mi-ar plăcea să ți-o înfig în fund.
Aș îmbiba capătul în benzină și i-aș da foc,
să urce flăcările în intestine,
provocând o explozie a sistemul gastrointestinal.
Ar fi minunat.
Ce descriere amănunțită!
Da. Țin la detalii.
Nadya, două pahare de vodcă!
Te cunosc?
Scumpa mea Nadya…
Apă de trandafiri de Damasc, cu o urmă de flori de portocal.
Am dreptate?
Știu că am dreptate.
Da, e parfumul meu.
Noroc!
Vreau și eu la fel.
- Așa mai merge. - Mai vrei?
Oricum, ești elegant.
Ai făcut un efort pentru nunta asta.
Felicitări pentru discurs! A fost personal, sincer, emoționant.
Cât ți-a luat să-l scrii?
Paul. Îmi pare bine.
Louna.
Mulțumesc pentru mai devreme. M-ai salvat.
- Trebuie să ne ajutăm reciproc. - Da? De ce?
Ca să supraviețuim nunții ăsteia nesfârșite.
Deci nu crezi în magia iubirii.
Am scris „discurs de nuntă” în ChatGPT.
Sunt de acord cu Céline.
Dragostea e infinitul aflat la îndemâna câinilor.
Cu alte cuvinte, te naști singur,
mori singur și, între aceste evenimente, bei cât poți de mult.
Aleluia, frate!
Nu mai suport.
- Ce? - Prefăcătoria asta.
Să mergem!
- Unde? - Nu știu. Oriunde. Hai!
Bine. Iubitei tale n-o să-i convină.
De unde știai că e aici?
Intuiția.
Nu e bine…
E groaznic. N-ai de gând să faci nimic?
Măcar ea să se simtă bine.
Oprește-te!
- Vrei să mă opresc? - Da.
Nu, sunt liberă.
Da! Nu!
E plină de contradicții.
E o femeie complexă.
Pare să-i placă mult.
Depinde cu cine e.
Da, tu…
Nu mai ai pic de orgoliu, de respect de sine,
nimic, zero?
Mi-ai descris foarte bine starea de spirit.
Nici eu n-o duc mai bine.
Nu e o întrecere.
Bine, pentru că te distrug.
- Bine, spune! - Tu primul.
Nu, insist.
Nu, nu!
Îmi place! Nu e bine.
Mă culc doar cu bărbați indisponibili,
evident, beau de sting,
soră-mea se mărită înaintea mea,
mama nu mai știe cum mă cheamă.
Bine, mă dau bătut. Respect!
Încă o dată! Nu, nu!
Nu vrei să…
Și noi…
Nu aici.
O să vezi, e un loc superb.
Nu-mi pasă de locul tău.
Ce de nasturi!
Stai!
Dezbracă-te singur, nu sunt maică-ta.
Bine.
- Cineva a fost la sală. - Mai merg din când în când.
Poți să faci faza cu pectoralii?
Ce vrei să spui?
Dansează pentru mine!
- Aici? - Da, dansează!
- Aici? - Da.
Fă-o pentru mine!
Da.
- Da. - Da?
- Mai vrei? - Da.
- Îți place? - Da, e frumos.
E magic!
Ticălosul!
Lasă-mă în pace!
Idiotul!
Du-te în mă-ta!
Paul!
Louna, ești teafără?
Ce-i asta?
Nimic.
Stai liniștită, o să ne mai vedem.
Băga-mi-aș!
Nu!
N-am prieteni ca tine
Nu, nu Nu, n-am prieteni
Draga mea Gala! Parcă am fi surori de sânge.
Nu, fără „sânge”. S-ar speria.
Viața mea…
Nu.
E ziua nunții tale, e o zi măreață.
Să sărbătorim cu muzică!
Cu muzică, cu muzică!
Cu muzică
- Ce faci? - Nu știu. Te îmbrățișez?
Bine, dar n-am timp.
Paul, te rog, nu fi morocănos azi!
E o zi importantă pentru mine. Ia-o pe Sophie cât mă pregătesc eu!
O să fie o zi grozavă.
GALA ȘI LUC
Bună, Nadya!
Cine ești?
- Ai găsit-o? - Pe cine?
- Pe fiica noastră. - Uite-o!
- Cea mai frumoasă dintre mirese. - Nu, mă refer la…
Louna?
Uite-o!
Ce-i ținuta asta? N-ai decât pantalonii ăștia urâți?
- O clipă, mamă! - De dragul tău o spun.
Gala, te-ai măritat ieri, nu?
- Poftim? - Ieri-seară.
Ai venit purtată pe scaun, erau muzicieni…
Luc a dansat.
Ce tot spui?
- E beată? - Mamă!
Prieteni! Liniște, vă rog!
Ce se întâmplă? Spune-mi!
- Băga-mi-aș! - Ce e?
- Băga-mi-aș! - Cred că am înțeles.
Mamă!
Tu!
Poți să-mi explici ce se petrece?
Ieși din apă!
Ieși din apă, fir-ar să fie!
Explică-mi!
Explică-mi, fir-ar al naibii!
Vreau o explicație!
Ce face?
Louna! Fir-ar să fie, mereu…
Da, cei doi dinți din față.
S-a rănit rău.
O să râzi, dar nunta e peste șase ore.
E urgent.
- E complicat. - Nici nu se vede.
- Sigur? - Nu, aștept.
E oribil.
De ce pățesc asta? Mi-a luat șase luni să scriu discursul.
Toți dentiștii sunt la un turneu de golf.
Cică e un teren excelent.
- Și ce facem? - Nu știu.
Luc, vino să vezi!
- Tată! - Ce e?
- Cum… - Nu trebuie să…
- Nu! - Iartă-mă, scumpo!
Încearcă să nu pătezi canapeaua.
- Nu plânge, iubito! - Să nu plâng? E ziua nunții mele!
E oribil.
Mamă, trebuie neapărat să vorbim.
Nu e cel mai bun moment. Uite cum arată sora ta!
Nu se poate.
Nu se poate!
Nu înțelegem nimic din ce spui.
Poftim?
Unde te duci?
Nu știu.
Nu-ți face griji pentru sora ta.
Mâine n-o să mai aibă nimic și o să se mărite iar și iar.
Nu pricep.
Pari foarte calmă. Dacă vrei, pot să-ți explic.
Spune!
Suntem într-o buclă temporală.
- Nu înțeleg. - Azi e azi.
Mâine și ieri sunt tot azi.
Retrăim aceeași zi veșnic.
Înainte eram singur. Acum suntem amândoi prinși în buclă.
Bine. Minunat!
Mă bucur că am discutat.
Bine. Încă ceva, apoi te las în pace.
Când ești în deșert
De atât de multă vreme
Te întrebi ce înseamnă Regulile alea stricte
Ale jocului pe care vor să-l joci Ești legat la ochi
Super!
Când ești în deșert
De atât de multă vreme
Te întrebi ce înseamnă
Regulile alea stricte Ale jocului…
- E o coincidență. - Nu.
Nabil verifică sistemul de sunet în fiecare dimineață
la 10:47 fix.
Îmi pare rău, știu că la început e șocant.
Cum ieșim din bucla asta?
N-ai cum.
Vrei o bere?
Peștera.
Unde e?
Da. E un instinct bun. Asta e prima idee, dar…
Stai!
În sfârșit, ai găsit-o. Iat-o!
- Vrei o bere? - Nu.
Scuze!
La naiba, ce prost ești!
Stai, îmi amintesc.
Astă-noapte, după nuntă,
eram pe stâncă. Urma să…
Mi se face greață când mă gândesc.
- Mulțumesc. - N-ai pentru ce. Apoi…
Ți-ai scos cămașa.
Ce-a fost chestia aia?
- Care? - Săgeata în umăr.
Probabil că erau vânători.
Vânători? Cu arbaletă, la miezul nopții?
Tradițiile trebuie respectate.
Ce aberații…
Așteaptă!
Asta căutai.
Bestial efect, nu?
Louna, așa cum ți-am spus,
dacă intri în vârtej… Așa îi spun eu. Sună bine.
O să te trezești și ziua o să înceapă fix de unde…
Nu mă ascultă.
- As-Salaam-Alaikum. - Wa-Alaikum-Salaam, Luc.
Jordi, mulțumesc, vin acum.
- Unde te duci? - Scutește-mă!
Ce citești?
Știrile.
În fiecare zi citești același ziar?
Exact. Mă liniștește să văd că nu s-a schimbat nimic.
Ești o cauză pierdută, Paul.
Mulțumesc.
Ce zodie ești? Îți citesc horoscopul.
Nu-i nevoie.
„O să ajungi într-o buclă temporală cu un tâmpit,
„dar, cum ești mai deșteaptă decât el,
„o să reușești să scapi.”
Rămas-bun, Paul!
Da!
Bine, dar n-am timp.
- Tu! Vino cu mine imediat! - Louna, ce cauți aici?
Unde mergem?
Pleci?
Într-o zi am băut toată cafeaua din hotel. N-am dormit trei zile.
Am ajuns în Pacoa, Columbia.
- E un sătuc… - Trebuie să plec de aici.
Nu mai suport.
Găsisem o carte în hotel, acolo se petrecea acțiunea.
E o frescă personală și universală, în același timp.
O epopee filozofică, dar și o poveste de copii.
Ce tot spui?
Un veac de singurătate. Am citit-o de cel puțin 20 de ori.
De când ești blocat aici?
Am pierdut șirul.
Între șase luni și…
cinci ani. Amintirile nu mai sunt clare.
- Vrei o bere? - Nu pot.
Nu pot să rămân blocată în bucla asta nenorocită!
Bucla noastră. Suntem un fel de colocatari.
Băga-mi-aș, sunt blocată aici cu tine!
- E mai rău decât dacă aș fi singură. - Mă jignești.
Mergi cam repede.
Înțeleg. Vrei să se termine.
Am uitat să-ți spun, suntem nemuritori.
Nu putem muri, dar simțim durerea.
Care-i planul?
Să intri în camion sau…
să zbori în prăpastie? Eu aș alege prăpastia.
Bine.
Te ajut. Prima oară nu e ușor și o să revenim mai repede așa.
Ce faci?
- As-Salaam-Alaikum. - Wa-Alaikum-Salaam, Luc.
Mulțumesc, Jordi, vin acum.
M-ai omorât. Potolește-te!
Dar nu s-a schimbat nimic.
N-avem voie nici să murim.
Nu te-ai gândit niciodată la moarte?
Nu.
Eu…
Mereu m-am gândit că o să fiu înmormântată într-o capelă micuță, pe malul mării.
Sora mea ar fi plâns, tata ar fi plâns,
mama ar fi fost un pic tristă.
Sau așa sper.
Sună bine.
Bucla asta m-a făcut nihilist. Nimic nu mai are logică.
Eu cred că așa ai fost mereu. Bucla te-a făcut să-ți dai seama.
- De ce zici asta? - Fiindcă nu mă mint singură.
- Știu cine sunt. - Da?
Cine ești?
O femeie jalnică.
Un jeg irecuperabil.
- Nu. - Ba da.
Nu te cunosc foarte bine, dar și tu ești un jeg.
- Așa crezi? - Da.
Cred că suntem pedepsiți.
- De către cine? - Ce contează? Avem o karmă infectă.
Bine. Îmi pare rău, nu pot să te ajut cu asta.
Să le luăm în ordine, informațiile privind ceremonia
sunt pe harta pe care v-am băgat-o pe sub ușă dimineață.
O să găsiți…
- Luc, scuză-mă! - Ce e?
- Noi n-am primit nimic. - Absolut nimic.
De ce? Nabil!
Iată-le! Am avut probleme cu imprimanta, dar s-a rezolvat.
Bine. Poți să le bagi pe sub uși. Choukran.
Ce facem?
Poftim?
Mi-e foarte cald.
Nu suport să nu fac nimic.
La fix! Să mergem!
Am ajuns.
Bun-venit în grădina mea secretă!
Ador satul ăsta.
- Unde mă duci? - Vino!
Te prezint prietenilor mei buni.
Salut!
Bachir, Kader, Adil, ce faceți?
Bună!
El e cel mai tare.
Mi-e ca un frate. Amir.
- Te cunosc? - Tipic pentru Amir.
El e Ahmed. Te-ai împăcat cu soția?
Se pare că nu.
Salim, ca de obicei, te rog!
Ne așezăm?
- Îl cunoști? - Nu l-am mai văzut în viața mea.
Deci vii des aici.
În fiecare zi, la ora 16:00.
În fiecare zi?
Nu vrei să faci altceva?
Ce anume?
Cred că sunt un miliard de posibilități.
Crede-mă…
Nu există un loc mai frumos.
Băga-mi-aș! Hakim, ești o pacoste!
Îmi pare rău, Hakim.
E ceva ce nu înțelegi.
Imediat ce ieși din hotel, eu și Patricia
o să te pedepsim pentru ce ne-ai făcut.
Ți-ai pierdut mințile. Ai nevoie de ajutor.
Da? Așa crezi?
Da!
S-ar putea să ai dreptate.
Nu!
Paul?
Te simți bine? Te porți ciudat.
Începe.
E palpitant. Joci la loto?
Șase.
Îl am.
Douăzeci și șase.
Îl am și pe ăsta.
- Paisprezece. - Paisprezece.
Nouăsprezece.
Optsprezece.
Îl am și pe ăsta.
Treizeci și nouă.
Te rog, îmi trebuie șapte!
Și șapte.
Da! Am câștigat!
Bravo!
Mulțumesc.
E cea mai frumoasă zi din viața mea.
Amir, dau un rând la toată lumea!
Știu ce o să spui.
Dar, de fiecare dată când aud numerele, trăiesc aceeași senzație.
E ca o vibrație în stomac.
Și când câștig…
Atunci mă simt mai viu ca niciodată.
Am plecat.
Încotro?
Uită-te la ei!
Nu-ți sunt prieteni. Te ignoră.
Cum supraviețuiești retrăind aceeași zi?
Nu știu.
Altă soluție n-am găsit.
Nu pot să fac asta.
Ce nu poți să faci?
Ai putea măcar să încerci să faci ceva logic.
Dar nimic nu e logic.
Ce-i asta?
Luc și prietenii lui joacă paintball în fiecare zi, la aceeași oră.
Am o idee.
- Vii? - Ce propui?
Nimic. Doar o mică răzbunare personală.
Eu am venit cu tine aici, acum e rândul tău.
Ești gata?
Deloc.
- E mai tare decât loteria, nu? - Da.
Să plecăm de aici!
Luăm ATV-ul.
Bine, eu conduc.
După ei!
Prindeți-i!
Ne urmăresc.
Uite-i! Accelerează!
Ce facem?
Îi elimin. Încetinește un pic!
A înnebunit de tot.
Mai repede, fir-ar să fie!
Nu mai merge. Accelerează!
- La stânga! - Poftim?
La stânga!
- O facem? - Sigur că da.
Te simți bine? M-ai speriat.
A fost incredibil!
Parcă eram în E.T., apoi am zburat,
- … dar ne-am prăbușit. - Ești nebună.
Termină, știu că ți-a plăcut.
Da, recunosc.
Aici sunt!
E incredibil că nu există consecințe pentru ce facem.
Ce nebunie!
Mergem?
Doar nu te duci cu ea?
- Dar, Paul… - Nu există consecințe.
Ce zici? E de prost-gust?
Da, foarte.
Ce faceți?
Dă-mi o sticlă! Asta.
Nu v-am văzut, nu m-ați văzut.
- Vii? - Nu.
Te rog frumos!
Mișcă șoldurile!
- Al tău e vulgar? - Sigur.
Un micuț panda în hamac.
Am fost și o să fiu mereu nebun după tine.
O MIE DE ANI FERICIȚI, RATATULE!
A fost o zi frumoasă.
Noapte bună!
Ce nebunie!
Suntem singuri în deșert.
Singuri în buclă.
Singuri în cine știe ce univers.
E plăcut să ai propriul univers, nu?
Sunt mai relaxată ca niciodată.
Mă întrebam…
Aveai pe cineva? Nu-i nevoie să răspunzi.
Pot să-ți răspund.
Oricum nu contează.
Sunt într-o relație oribilă.
Nu e o relație de iubire.
E o relație sexuală bolnăvicioasă,
cu un tip care e evident indisponibil.
Nu-i un motiv de mândrie.
Nu știu.
Oamenii au dreptate.
Sunt țăcănită.
Îmi place cât de țăcănită ești.
Știi ce cred?
O să trăim în buclă mai mult decât în afara ei.
Putem spune că ce am făcut înainte de buclă nu se pune.
Contează doar prezentul.
Noi doi, nimic altceva nu contează.
Încep să-mi placă teoriile tale idioate.
Da.
Și dobitocul tău nu contează aici.
Când te trezești, nu mai trebuie să te gândești la el.
Mă duc să mă culc.
Scuze pentru întrebările prostești!
Nu, ai dreptate.
Trebuie să trăim în prezent, restul nu contează.
Evident.
Toți regretăm că ne-am culcat cu anumiți oameni.
Stai puțin!
Cu cine te-ai culcat în buclă?
Nu-mi amintesc.
Hai, spune-mi!
- N-are importanță. - Fă-mi pe plac!
Bine.
Am două-trei povești.
A fost Nadya…
- Chelnerița? - Exact.
A fost incredibil.
E incredibil…
că un tip a murit aici.
Chiar aici.
Pur și simplu.
E foarte sumbră.
Am încercat cu sora ta.
- Cu Gala? - Da.
Dar nu e prea amuzantă.
Nu mai spune!
Am încercat și cu Alan.
Da? Elegant!
- Nu mi-a plăcut. - Termină, sigur minți.
Lasă-l pe Alan! Cea mai tare partidă e…
Cine? Spune!
Relația în trei cu părinții tăi.
Nu!
Nu, nu! Ce scârbos!
- Mama ta a fost… - Chiar nu vreau să știu.
Glumeam.
La naiba, m-ai speriat.
Tu și eu?
Ce-i cu noi?
N-am făcut sex?
Poți să-mi spui.
Nu e asta. Dacă spun „da”, vrei să mă descoși,
dacă spun „nu”, întrebi de ce nu.
O să strice ce am clădit împreună.
Ce-am clădit? Am clădit ceva?
E minunat de când ai venit și tu. Vreau să continue.
Ești romantic.
Ai prezervativ?
Ce rost are?
Ce proastă sunt!
Ce-i asta?
Nu știu.
Ieșiți amândoi imediat!
Altfel, trag în cort.
Hakim.
Cine-i ăsta?
Un servitor de la nuntă, cu care m-am distrat.
La început.
Iertați-mă!
- Îmi cer scuze. - Așa și trebuie.
- Sunteți chelner? - Nu.
Exact. Lăsați sticla jos!
Luați-o pe asta!
E mult mai bună.
Paul.
Hakim. Îmi pare bine, Paul.
Petrecerea asta îmi face greață.
Toată ziua îmi face greață.
Nunțile sunt absurde.
Ai dreptate, frate.
Oamenii cheltuiesc o grămadă de bani ca să-și arate că se iubesc.
- Corect. - De fapt…
ajunge să privești cerul cu cineva care te iubește.
Eu te iubesc, Hakim.
Și eu, pe tine, Paul.
Dacă ducem lucrurile mai departe?
În ziua asta specială,
am vrut să-ți spun, Luc, că pentru mine ești…
Ești mai mult decât un prieten, ești un model.
E codeină. Mă doare capul când zbor.
Despre asta e vorba în teza mea.
Teoretic, putem străbate universul prin găuri de vierme.
Sunt găuri negre conectate,
care îndoaie spațiul și timpul, conectând puncte din galaxie,
care par diametral opuse.
Ce nebunie!
Nu vreau ca noaptea asta să se termine.
Stai! Ce ai spus?
Noaptea asta…
Nu vreau să se termine niciodată.
Foarte amuzant. Stai!
Vino cu mine! Stai! Nu mai știu unde e.
Nu, pe aici!
Ce naiba e asta?
Stai!
Ești sigur că vrei ca noaptea asta să dureze o veșnicie?
Stai puțin!
Chiar ești sigur?
Atunci, du-te!
De ce nu mi-ai spus că suntem trei?
Nu credeam că e important.
Nu e important? Mi-ai zis că suntem doar noi doi.
Gura! Doar eu vorbesc. Paul, nenorocitule!
Ai mai adus pe cineva în buclă? Ești un adevărat ticălos.
Încetează!
Eram rupt, ți-am zis deja.
Ai zis că vrei ca noaptea asta să dureze veșnic.
Ce-i asta?
Nimic.
Stai liniștită, o să ne mai vedem.
O să mori.
Stai puțin!
Ce vrei? Înapoi!
Îmi dai arma ta?
Ai încredere în mine!
Ce faci?
Cum funcționează?
O proptești în umăr. Ai grijă! O cheamă Patricia.
- Declanșezi de aici. - Ce zici?
Echilibreaz-o cu stânga!
- Dacă trag în el, o să doară? - O să-l doară pe jeg ca dracu'.
Louna, ce faci?
Fă-o! Trage!
La naiba, ce doare!
Știai foarte bine ce o să se întâmple în peșteră.
- N-ai făcut nimic să mă oprești. - O să-ți explic tot.
Nu-i așa de simplu.
Stai! Ce vrei să faci?
Nu sunt de acord cu Hakim.
Nu ești un ticălos. Ești cea mai mare jigodie din lume.
Te simți mai bine?
Nu prea.
Paul?
Paul? Unde te duci?
Paul?
Paul!
Louna? Deschide, te rog!
Louna?
Da, pentru că nu pot…
- Ai găsit-o? - Pe cine?
- Pe fiica noastră. - Uite-o!
- Cea mai frumoasă dintre mirese. - Nu, mă refer…
Scuzați-mă, o caut pe Louna.
- Cine ești? - De ce ești îmbrăcat așa?
Parcă ai fi Magnum.
Paul? Da?
L-ați cunoscut pe Paul? E logodnicul meu.
Magnum. Nu înghețata.
- Scuzați-mă, ați văzut-o pe Louna? - Nu.
Ați văzut-o pe Louna?
O fată cu părul șaten.
- Nu. - Nu?
Ochi deschiși la culoare. Nu? N-a trecut pe aici?
Amir!
Prietene!
Unde e?
Te cunosc?
Las-o baltă!
Când ești în deșert
De atât de multă vreme
Te întrebi ce înseamnă Regulile alea stricte
Ale jocului pe care vor să-l joci Ești legat la ochi
Toate…
Frumos loc!
Louna, trebuie să vorbim.
N-ai decât să vorbești. Eu plec.
- Stai puțin! - Lasă-mă!
De ce nu m-ai împiedicat să intru?
Puteam s-o fac.
Am zis: „Dacă vii după mine, o să rămâi blocată.”
Dar, sincer…
voiam să vii.
Bine.
Louna!
Nu suportam gândul că mă vei uita.
- Paul. Îmi pare bine. - Louna.
În fiecare seară ne cunoșteam și ne simțeam bine.
De fiecare dată aveam impresia că am putea fi împreună.
Dar a doua zi mă uitai.
- Paul. Îmi pare bine. - Louna.
Stai puțin! De câte ori am fost împreună?
- De mii de ori. - Poftim?
De fiecare dată mă îndrăgosteam și mai tare, dar tu nu simțeai nimic.
- Nu trebuia să mă aduci aici. - Știu, îmi pare rău.
Dar putem fi fericiți aici.
Poate că deja suntem.
Poate că tu ești fericit, dar eu sunt în iad.
În fiecare dimineață.
Louna, putem trece peste toate astea.
Suntem fericiți aici.
N-o să fiu niciodată fericită.
Nu ești îmbrăcată.
Astă-noapte a fost plăcut.
Ar fi bine să pleci tu prima, fiindcă… Da.
Louna?
Ținem legătura?
Ce cauți aici?
Trebuie să găsim o soluție.
O soluție pentru ce?
Să scăpăm din buclă. Paul mi-a spus că ai o teorie.
Hakim?
Am încercat tot. Am pierdut mult timp cu asta.
Ai pierdut timpul chinuindu-l pe Paul.
Relativitate și invarianță.
FIZICĂ ȘI STRUCTURI FRACTALE
Înțelegi toate astea?
Da, sunt tocilar.
Cum spui „tocilar” în arabă?
„Tocilar.”
Bine…
Ce faci?
Încep.
Paul, te rog, nu fi morocănos azi!
E o zi importantă pentru mine. Ia-o pe Sophie cât mă pregătesc eu!
O să fie o zi grozavă.
Spune-mi ceva!
Da?
Ne iubim?
Paul, mă stresezi.
Nu vrei să iei micul-dejun sau să faci o baie?
Zâmbește! Bine.
Am trecut la geometrie în patru dimensiuni,
care leagă spațiul și timpul pe vecie.
Tată!
Draga mea! Ce faci?
- Bine. - Cum a fost la școală?
Ai luat bacul?
- Nu, sunt la grădiniță. - Așa e, dar ești foarte inteligentă.
Ai luat o gustare?
- Da. - Du-te!
- Ce faci? - Bine.
Ți-o prezint pe Louna,
o clientă de la hotel care m-a rugat s-o învăț fizică.
Serios?
Da.
Începem cu aspectele de bază.
Trebuie să-ți explic teoria relativității.
As-Salaam-Alaikum.
… între rețelele cuantice…
Wa-Alaikum-Salaam, Luc.
… și găurile de vierme.
Tată!
- Nu, sunt la grădiniță. - Așa e, dar ești foarte inteligentă.
O să fie o zi grozavă.
Unde te duci?
Te las cu familia ta.
Ne vedem mâine?
Ce ai descoperit azi e grozav.
Tu mă înveți pe mine acum.
- Ești foarte norocos. - Crezi?
Fiica ta nu se îmbolnăvește niciodată. Soția ta te iubește mereu.
Ziua ta nu e rea.
Pe mâine!
N-am prieteni ca tine
Nu, nu N-am prieteni
Draga mea Gala! Parcă am fi surori de sânge.
Nu, fără „sânge”.
Ce faceți? Nu vă deranjez?
Incredibil!
Vă distrați fără mine?
Vă dezmierdați zi de zi?
- Ia loc! - Nu vreau.
Lasă tâmpeniile și stai jos, Paul!
Ce-i asta?
Am găsit un mod de a ieși din buclă.
Ce tot spui?
Paul, putem scăpa.
Știu că pare o nebunie,
dar, dacă ne aruncăm în aer în momentul potrivit,
putem să ne catapultăm din buclă.
Dar avem o singură șansă.
Dacă dăm greș, s-a terminat.
Las-o baltă!
Nu-mi pasă.
N-am nicio intenție să plec, dar voi vă puteți căra.
Mi se rupe.
E clar că aveți de discutat. Vă las.
Ești fericită?
O să fii cu iubitul tău, în relația ta ratată.
Paul, vreau doar să plec de aici.
Nu-ți pasă de mine?
Ba sigur că-mi pasă.
Dar nu e așa de simplu.
Pleacă, e mai bine așa.
N-o să mai fim în același univers.
Paul?
Ce cauți aici? Vino să te pregătești!
Nu mai pot să fac asta, Justine. Am obosit.
Ce…
Bine. Las-o baltă!
Vino să vezi ce face!
Vino!
Uite ce face!
Ce face?
Pune un baton de pește în acvariu în fiecare zi, la aceeași oră.
- E ciudată. - E minunat!
Nu e nimic mai frumos decât viața de zi cu zi alături de cei dragi.
Ai dreptate, e minunată.
Aici n-o să ne deranjeze nimeni.
Băieți, a venit Crăciunul.
- Așa mai merge! - Vino încoace!
O să ne prindă bine.
Cum l-ai trecut de vamă?
Nu vrei să știi.
Îți verifică bagajele și după ce ieși din aeroport.
Hai mai repede,
după aceea trebuie să consum căsătoria.
Nu e nevoie.
Gala!
Loulou!
Vino!
- Trebuie să vorbim. - Ce e?
A fost o zi perfectă.
Apă de trandafiri de Damasc.
Cu o urmă de flori de portocal.
- Luc! - Ce e?
Nenorocitule!
Te-ai culcat cu Louna. Te dau de gol.
- Gala! - Băieți!
Încetează!
- Gala! - Ce naiba se petrece?
Nu știu.
Ce facem cu el?
Nu știu. Legați-l!
- Dă-mi eșarfa! - Dă-mi drumul!
Nu, e o eșarfă tradițională. Putem folosi altceva?
Dă-o naibii încoace!
Gala!
Unde ai fost?
- Ce faci? - Nu știu.
Nu e destul de puternic. Pune-l la loc!
Am adus asta.
Dinamită.
Ești genial.
Băieți, dezlegați-mă!
Nu pot să cred!
La naiba!
Haide…
Rahat!
A căzut ca o clătită.
- Cred că l-a durut. - Copii, dezlegați-mă!
Copii!
- Ce nuntă penibilă! - Chiar că da.
Erau doar boomeri.
Nabil, trebuie să vorbim.
Ce e?
Ești exploatat.
Nu poți să fii mecanic, DJ, chelner, animator
și grădinar.
Nu mă obligă nimeni. Îmi place că fiecare zi e diferită.
Asta e tot.
Stai puțin!
Ce faci?
Te simți bine?
Nu vin cu tine, Louna.
De ce?
Ai dreptate. Am aici tot ce-mi trebuie.
Ești sigur?
Da. Ziua asta e perfectă.
O să vii să mă vezi mâine?
O să fie ciudat. N-o să mă recunoști.
Știu. Ziceam și eu.
Du-te!
Nu uita ce am discutat!
Ai grijă!
Hai, fugi!
N-o să te uit niciodată.
Nici eu, pe tine.
Du-te!
Gala!
Unde-i Louna?
Nu mai vreau să știu de ea.
Ți-a spus.
Îmi pare rău. Și ei.
Uite-l! Gala!
Gala, nu-l asculta!
Tu! Să nu-ți mai văd fața aia infectă niciodată!
Îți place să dai cu capul.
La naiba!
Ți-a tras-o.
- La naiba! - Rahat!
- Bietul de tine… - Ce faci?
- Îți distrag atenția de la durere. - Termină!
Crede-mă!
Louna, stai!
Paul, ce cauți aici?
Știu de ce vrei să pleci.
Am aflat despre tine și Luc.
Iartă-mă că te-am făcut să retrăiești asta
și să te trezești zilnic cu sentimentul ăla de dezgust.
Cum am putut să-i fac asta surorii mele?
Ai ridicat ștacheta ticăloșeniilor.
Dar nu se compară cu ce ți-am făcut eu ție.
Te-am adus în buclă.
Da.
Suntem doi mizerabili.
De asta ne înțelegem atât de bine.
Nu vreau să te pierd.
Dacă te-ai vedea prin ochii mei,
ai vedea o fată care merită să fie iubită.
Încetează!
Și te iubesc atât de mult încât vreau să mă arunc în aer cu tine.
Mai bine mor decât să trăiesc aici fără tine.
Mergem?
Haide!
Stai!
Dacă nu mă placi?
Te-ai culcat cu logodnicul surorii tale înaintea nunții.
Mai rău de atât nu se poate.
În caz că nu supraviețuim,
mi-a plăcut să petrec ziua asta cu tine.
Și să adorm în fiecare seară cu tine.
Mie, și mai mult.
Sforăi. E groaznic.
N-ar fi trebuit să plec cu tine.
Mergem?
Paul!
Acum poți să-ți schimbi cămașa.
Ai dreptate.
La ce oră e avionul?
La 10:15, către Orly.
Parcă n-am mai fost la Paris de zece ani.
Cel puțin.
Știi ce o să fac când ajung acolo?
Nu.
O să beau o cafea la barul de la parter.
Tu?
Oprește, te rog!
Te simți bine, Paul?
O să sune ciudat, dar…
vreau să mai stau un pic aici.
Bine. Domnule, porniți, vă rog!
Louna?
Nu vrei să vezi cum e 10 aprilie aici?
Cu mine?
Nuntă fără sfârșit
Subtitrarea: Robert Ciubotaru
Redactor Cristian Brînză