Downloaded from YTS.MX
ALLE TEKSTBESKEDER I DENNE FILM ER ÆGTE.
Official YIFY movies site: YTS.MX
UKENDT NUMMER
- Lukker jeg den? - Ja.
Perfekt.
Jeg hedder Lauryn Licari.
Jeg voksede op i Beal City, Michigan.
VINHANDEL
Beal City er så ekstremt lille. Der er ét trafiklys og to barer.
VÆRTSHUS
Jeg går på Beal City High School. Det er en lille skole i et lille område,
og alle kender alle.
Jeg hedder Sophie Weber.
Jeg går på Beal City High School med Owen og Macy og Lauryn.
Der er intet at lave i området, udover at vandre rundt i byen.
Ingen har noget bedre at lave end at snakke om andre, selv forældrene.
De taler om, hvad vi teenagere laver,
og det er en giftig ting, der bare går i arv.
Mange bruger op til 13 timer på deres telefon om dagen,
hvilket jeg synes, er for meget.
Jeg elsker min telefon.
Jeg elsker TikTok og Snapchat. Elsker at skrive til mine venner.
Den eneste måde, man kommunikerer nu, er med telefonen.
Jeg var 13, da jeg fik min første telefon. Alle andre havde en. Jeg ville være med.
Jeg var på den alder, hvor sociale medier blev populære,
og jeg ville bare være sej.
Telefonen kan være god til at kommunikere med ens venner,
men den kunne også føre til, at noget farligt kunne ske.
Det er skørt, at min telefon blev det værste, der er sket for mig.
TRE PERSONER UKENDT NUMMER
Du er den grimmeste person, jeg har mødt.
En gymnasiepige i Michigan blev mobbet digital i over et år.
Og den mistænktes identitet rystede alle.
Der var detaljer i nogle af teksterne,
som fik det til at virke, som om nogen stalkede dem.
Man måtte veje hvert et ord, ellers kunne man virke skyldig.
Der kom 40, 50 tekstbeskeder om dagen.
Da de involverer delstatspolitiet og FBI, kan man se, hvor hurtigt det eskalerer.
Har du sendt noget til nogen af dem sådan her?
Det er ulovlig stalking.
Du skal være i sikkerhed, før jeg går.
Jo flere venner man har, jo lettere er det at blive forrådt af dem.
Det er skørt, at det kunne ske i Beal.
Det skulle snart blive meget værre.
OKTOBER 2020
En pige i min klasse holdt halloweenfest hvert år,
og alle vores klassekammerater og forældrene kom.
Jeg og Lauryn havde været sammen i et år,
og hun blev ikke inviteret,
men jeg inviterede hende.
"Hvis jeg tager afsted, skal du med."
Jeg ville ikke med til halloweenfesten.
Hun var ikke vild med pigerne i klassen.
Hun ville bare være os to.
To uger før halloweenfesten
fik vi en besked fra et ukendt nummer i en gruppechat.
Hej Lauryn, Owen slår op med dig.
Han kan ikke lide dig og har ikke kunnet lide dig længe.
Det er tydeligt, han vil have mig.
Han griner, smiler, rører ved mit hår.
Jeg ved ikke, hvad han har fortalt dig, men han kommer til festen,
og vi er begge klar på at kneppe.
Du er en sød pige, men jeg kan give ham, hvad han vil have.
Undskyld, eller noget!
Jeg var forvirret over, hvem det kunne være.
Måske en af vores venner, der ville drille mig og Owen.
Jeg spurgte Khloe, min bedste ven. Det var hendes fest.
"Ved du, hvem der sendte den?"
"Har du sendt den?" Jeg forhørte mig bare.
Jeg tænkte: "Det stopper nok. Giv det lidt tid."
Efter halloweenfesten stoppede beskederne, og det så ud til at blive bedre.
Alt er normalt på skolen. Alle er gode venner.
Der var ingen skænderier mellem nogen, der kunne have forårsaget de beskeder.
Jeg glædede mig faktisk til det nye skoleår,
men efter næsten et år kom beskederne tilbage.
11 MÅNEDER SIDEN BESKEDERNE BEGYNDTE
Hvordan har "turtelduerne" det?
Klar til at ende det "gyldne" forhold?
Vi hører om, hvordan I altid vil være sammen.
NOGLE AF OS GIDER IKKE AT HØRE PÅ DET MERE
Owen elsker mig. Jeg vil altid være den pige, han elsker.
Han vil være sammen med mig, mens du ender ensom, grim og alene.
Tekstbeskederne prøvede at få mig og Owen til at slå op.
Jeg vidste, det ikke var en, jeg kendte,
fordi jeg ville have haft deres nummer.
Der var ingen grund til det. Første sms var til halloweenfesten.
Det skete bare, og så fik vi flere.
Jeg ville have dem til at tage telefonen, så vi kunne finde ud af, hvem det var.
Men de skrev bare, lige efter vi havde ringet til dem.
De tog aldrig telefonen.
Lo, hold op med at ringe. Svarer ikke.
I mange af sms'erne brugte den ukendte afsender mit kælenavn, Lo.
Det fik mig til at tro, det måtte være en, der havde været tæt på mig
eller en af mine venner før.
Jeg fik mindst seks sms'er hver dag.
Det var irriterende, for jeg vidste, Owen var ikke involveret,
og at han ikke vidste, hvad der foregik.
Før alt dette havde jeg et godt liv og datede Owen.
Jeg elskede livet.
JEG ER DIN PIGE DU ER MIN MAND
Jeg mødte Owen i syvende klasse, da jeg var 12.
Han var pæn.
Lauryn var genert, men hun var sød.
Omsorgsfuld.
Vi talte altid sammen, og så en dag inviterede jeg hende ud.
Det var meget nervepirrende.
"Jeg ved ikke, om jeg er klar." Helt rød i knolden.
Lauryn begyndte at tale med en dreng, Owen.
Og jeg sagde: "Er du ikke lidt ung?"
LAURYNS FAR
Du ved, typisk fædre.
De kunne lide de samme ting. Sport.
LAURYNS MOR
De raslede ved dørene sammen. Små ting som det.
Hvad var jeres første date?
Mor, ved du det?
Jeg kan huske, at Owen kom hjem
og sagde, der var en sød blondine i hans klasse.
De havde fælles interesser, især for atletik.
Owen dyrkede og gik op i sport. Det samme gjorde Lauryn.
OWENS FAR
De passede godt sammen.
Vi begyndte at hænge ud som gruppe og lave ting.
Hele min familie kunne lide hende. Vi klikkede.
Kendra og Owens mor, Jill, blev virkelig gode venner.
Vi inviterede hinanden over. Lavede bål og hang ud
og tilbragte tid sammen, mens børnene legede.
- Den flyver. - Den bryder i brand.
Lauryn og Owen smilede og fnisede altid sammen.
De var som de gymnasiepar, man ser i film.
På deres første år blev de omtalt som guldparret.
Jeg tror, der var lidt jalousi,
hvor man i klassen ønsker et forhold, eller at drengene skal bemærke pigerne.
Det havde de begge to.
Det var der sikkert lidt af.
Beal City Skole er børnehaveklasse til 3. g i én bygning.
Eleverne på mit gymnasium
har jeg fulgtes med siden børnehaveklassen.
Der er kun 30 i en klasse.
Vi har gruppechats. Vi er venner. Ingen hader hinanden.
Du er den grimmeste person, jeg har mødt.
Vi havde naturfag sammen,
og vi sad sammen. En dag fortalte Owen os, hvad der foregik.
Først var det: "Jeg får sære beskeder."
"Jeg ved ikke fra hvem."
Men da det fortsatte,
begyndte han at fortælle, hvad der stod i dem,
og hvordan de nævnte ting fra samtaler, vi havde i timen.
OWEN INTRA I VORES SNAK OM SOPHIE
VI SKREV SID M OS OG HAN GJORDE DET
Jeg mistænkte aldrig drengene i klassen, fordi de er enspændere
og ikke gider drama.
Drenge laver ikke drama. Vi dyrker sport og hygger os.
Normalt er der mange lede piger.
Jeg prøvede at indsnævre det til en begrænset flok.
Vi FaceTimede om aftenen og talte om det:
"Okay, hvad stod der i sms'en i dag? Hvem var i nærheden?"
Vi lavede en liste over, hvilken gruppe eller person det kunne være.
På Beal er der visse grupper.
Den mest populære,
og så var der heppekorsgruppen. De var bare cheerleadere.
Der var endnu en pigegruppe, som min kusine Adrianna var med i,
som ikke lavede meget drama.
Det kunne være de mere stille typer. De var måske mere tekniske.
Jeg tænkte: "Er det en, der går på Beal?"
"Er det en på skolen?"
Efter et vist punkt er det begrænset, hvem det kan være.
Hvis jeg får en sms midt i skoletiden,
kiggede jeg rundt for at se, om nogen sad på mobilen.
Jeg følte, at de vidste, hvad jeg lavede i timerne.
Klamme kælling. Gå ikke med leggings.
Ingen gider se din anorektiske røv.
Jeg blev usikker på, hvad jeg havde på, hvordan jeg så ud, mit hår.
Det påvirkede, hvordan jeg tænkte om mig selv.
Du er værdiløs og betyder intet. Det har du aldrig gjort.
Få et fucking liv.
Owen vil aldrig se på dig igen eller tale til dig.
Du har smadret hans liv.
Hans familie hader dig for det.
Han vil aldrig anerkende dig igen.
Forsvind, kælling. Han er færdig med dig.
Lauryn kom hjem fra skole en dag og så tydeligt ud, som om noget var galt.
Jeg siger: "Hvad sker der?"
"Jeg modtog bare en dum sms i skolen."
Jeg blev virkelig frustreret over det.
Men min mor sagde: "Ignorer dem."
"Du er tydeligvis smuk."
Hun opfordrede mig til ikke at læse dem.
Jeg sagde, hun bare skulle være sig selv og ikke bekymre sig.
Jeg troede ikke, nogen ville gøre hende fortræd.
Men det blev værre og værre.
FUCK AF, KÆLLING GRIMME TØJTE
MENER DET SGU GRIMME SVIN
Owen og jeg klar på slik finger knep.
Jeg mistede lysten til at gå i skole. Jeg vidste ikke, hvem jeg kunne stole på.
Da tænkte jeg: "Mine forældre skal vide det."
Hans pik og fingre, min fisse og mund.
De er 13 år gamle.
Det er ret voldsomt, hvis det er en pige eller dreng i niende klasse.
Vi så os nødsaget til at tage Owens telefon hver aften.
Jeg kæmpede imod. Jeg ville have privatliv.
Vi måtte sidde og læse alle beskederne fra start til slut.
Der kom 30, 40, 50 tekstbeskeder om dagen.
Det virkede meget overdrevet.
Shawn, Kendra, Dave og jeg besluttede:
"Vi fire må tage hen på skolen, tage en snak
og vise dem, hvor forfærdeligt det er blevet."
Vi håbede på en form for handling.
Nogle af beskederne kom i skoletiden.
Skolen er ansvarlig, når de er på skolens område.
Vi troede, skolen ville sige: "Lad os se, hvad vi kan gøre."
Desværre synes jeg ikke, skolen håndterede det godt.
12 MÅNEDER SIDEN BESKEDERNE BEGYNDTE
Jeg forventede en typisk sag om cybermobning,
som vi desværre ser mange af på skoler i dag.
POLITIKOMMISSÆR
Det viste sig at være en meget atypisk sag.
Da de viste mig nogle af sms'erne...
REKTOR
...blev jeg forbløffet over, hvor giftige de var.
Jeg har aldrig set den mængde i min karriere.
Du klædte dig som en luder.
Du prøver at få opmærksomhed. Fuck af.
Mine fucking patter i hans ansigt.
Gør ham fucking liderlig.
Får den til at sprøjte.
Hvad i alverden?
De var vulgære og gemene nok til at få en 53-årig mand til at rødme.
Bevismaterialet var usædvanligt.
Grovheden i beskederne. Vi vidste, det var en alvorlig sag.
Jeg og Owen blev kaldt ind efter sidste time.
Vi gik derind, og jeg tænkte: "Åh nej, det her sker bare ikke."
"Jeg er så bange."
Vi vidste ikke, hvad der foregik, så vi kaldte Lauryn ind.
Måske sendte hun dem til sig selv. Vi anede det ikke.
Vi prøvede at sige ting højt ved siden af visse mennesker
for at se, om det blev nævnt i sms'erne.
Det dukkede kun op i beskederne, når vi sagde det i nærheden af Lauryn,
hvilket helt klart var et rødt flag.
Lauryn talte aldrig direkte til mig om ting.
Lauryn holdt sig altid for sig selv.
Han viste aldrig følelser.
Talte kun om sport og ting, der ikke betød meget for hende.
Hun havde venner, men ikke massevis, og hun havde altid været den stille type.
Så jeg tænkte, at Lauryn måske sendte sms'erne til sig selv
for at komme tættere på Owen.
Det virkede, som om hun ville have opmærksomhed,
og på denne måde kunne hun få det.
Vi talte med Owen og Lauryn.
Men dem udelukkede vi ret hurtigt efter deres svar, oprigtige svar.
Det blev et samtaleemne på skolen.
Der går 700 børn på Beal City.
På dette tidspunkt kan det være hvem som helst.
Jeg talte med de elever, som jeg vidste, ville være sandfærdige,
og spurgte dem om det.
Vi spurgte de børn om alt muligt.
De vidste intet om det.
Så jeg begyndte med videoovervågning.
Markerede, hvornår beskeden tikkede ind,
og gennemså optagelserne efter nogen på gangen,
der sendte en sms på det tidspunkt.
Boyer bad mig skrive, når jeg fik en sms, så han kunne se, hvem der var på mobilen.
Så jeg havde et tidspunkt, og vi kunne tjekke kameraerne
for at se, om nogen forlod undervisningen.
De gjorde alt det og kunne stadig ikke regne det ud.
De modtog stadig sms'erne.
Det er svært at se, om de sender en snap eller chikanerende sms'er,
når vi kun ser det på video.
Kendra og jeg sammenlignede noter. Vi var på skolen næsten hver dag
til træning eller et arrangement.
"Har Lauryn fået nogen beskeder i dag? Owen modtog det her."
Jill og jeg talte om det. Når vi var sammen, kunne vi tale om alt,
dele ting, føle os støttede.
Vi tog snakke med Boyer om beskederne.
Nogle af de første teknikker, vi talte om, var at blokere nummeret.
I dette tilfælde var det ikke muligt, fordi de brugte
en randomiseret nummergenerator-app til deres telefon.
Vi prøvede at blokere nummeret, men så kom det fra et andet nummer.
Vi opfordrede dem til at skifte nummer.
Vi overvejede det,
men vi vidste, det var nogen, vi var tætte på.
De oplysninger, de havde, de vidste altid, hvor de var,
og vi frygtede aldrig at finde ud af det og lukke denne person ind i vores hjem.
Er det en af deres venner, inviterer vi dem så hjem?
Slår vi dørene op for en, der har forvoldt så megen skade?
Vi ville ikke opgive håbet om at finde ud af det.
VELKOMMEN TIL BEAL CITYS SKOLER
Vi havde utallige tårevædede besøg på rektors kontor:
"Kan vi indføre en mobilpolitik?"
"Hvorfor har mit barn adgang til det her, når han burde lære?"
Jeg er fortaler for, at børn har mobiler i skolen,
fordi vores mobiler... Jeg bruger min som et personligt kontor.
Jeg arbejder meget fra min telefon.
De kan bruges i klasseværelset som et undervisningsværktøj.
13 MÅNEDER SIDEN BESKEDERNE BEGYNDTE
Vi vinder. Jeg sværger, Owen kan ikke lide dig.
Han elsker dig ikke.
Han vil have sex, blowjobs, snave.
Han vil ikke have dig.
Jeg og Lauryn havde det fint i starten,
men så fik de Lauryn til at tvivle på sig selv og vores forhold.
Vi skal på hotel med ham torsdag, og du er der ikke, din taber.
Så skrev personen, at vi hang ud.
Jeg tænkte: "Okay, kan jeg overhovedet stole på Owen mere?"
Lauryn og jeg skændtes mere.
Hun anklagede mig for usande ting, fordi hun lyttede til sms'erne.
Vi blev vrede på hinanden over det, når vi ikke burde have været vrede.
Personen ønskede kun, at mig og Lauryn slog op.
Jeg og Lauryn FaceTimede, og jeg sagde, at det var blevet for meget,
og hvis vi gav dem, hvad de ville, ville de stoppe.
Måske kan vi prøve igen en dag.
Hun var sønderknust.
Hun var dybt såret.
Han var min første kærlighed.
Vi havde været sammen i over to år.
Og vi stoppede bare med at tale sammen.
Jeg talte med Lauryn for at minde hende om:
"Du ved, hvem Owen er."
Og
som person, selvom han ikke kan lide dig, ville han ikke sige den slags.
Og desværre det blev en belastning for deres forhold.
Beskederne var blevet for meget.
De sidste måneder af deres forhold
handlede kun om: "Har du talt med hende pigen?"
"Har du været sammen med denne person?"
For det er mange løgne.
I beskederne vil de bare have os til at slå op.
Men da vi så slog op, blev beskederne nærmest værre.
At personen stadig går efter den ene ting, de ønskede,
var hjerteskærende.
HAN SYNES, DU R GRIM HAN SYNES, DU R SKRALD
HAN HADER DIG! VI VANDT
GRIMME NAR DU R VÆRDILØS
Dræb dig selv nu, sæk.
Hans liv ville være bedre, hvis du var død.
Første gang jeg læste det, var jeg helt i chok.
Det gjorde mig trist. Jeg var et dårligt sted psykisk.
Nu bliver det rigtig slemt.
Der er nogle syge beskeder. "Lauryn skal begå selvmord."
"Hun bør ikke være i live. Ikke være på skolen."
DØD #BANGBANG #SELVMORD
Mit blodtryk skød i vejret.
HAN V SMADRE DIT HOVED IND I VÆG
Når jeg tænker på en elev, der har været udsat for den chikane
så længe, bliver jeg bekymret for deres mentale helbred.
Den utrolige belastning, det må være for et ungt menneskes psykiske velvære.
VÆRSTE PAR ANOREKTISKE SÆK
SO SKRALD
STADIG TAKNEMMELIG, SÆK?
LMFAO VI VANDT
Det kunne klart påvirke nogen.
OWEN ØNSKER DIG DØD I DAG
Hvad sker der, hvis det barn en dag får nok
og ikke får den ønskede tilfredsstillelse eller reaktion fra beskederne længere?
På et tidspunkt vil nogen knække.
Jeg sagde: "Vi må fange det svin."
Advarsel, dræb dig selv, før vi gør det.
Da beskederne nævnte fysisk skade, blev vi som forældre bange for,
at der kunne ske børnene noget.
Det var et bristepunkt.
Det var også på det tidspunkt, at betjent Main blev involveret.
15 MÅNEDER SIDEN BESKEDERNE BEGYNDTE
Jeg blev kontaktet af skoledistriktet angående cybermobning og chikane.
Vi mødtes på skolen. Begge forældrepar var der.
Skoleinspektøren og rektor var der.
Forældrene forklarede, at chikanen havde stået på...
SHERIFFEN
...i over et år.
Både Jill og Kendra, mødrene, var ekstremt bekymrede for deres børn,
deres mentale helbred,
hvordan det påvirkede deres skolegang.
De tryglede om hjælp.
Den største frygt er, at begge børn får psykiske traumer af det.
Når de ikke kan bære de psykiske traumer længere,
er risikoen for selvskade enorm.
Det er faktisk enormt bekymrende.
Jeg ledte efter en gruppe elever, som var meget tæt knyttede.
De havde måske et tavshedsløfte. De fortæller ingen, hvad der foregår.
I starten tænkte jeg, at det nok var det.
#DRÆBKÆLLINGEN
Et par gange om ugen kom Main på skolen
og spurgte: "Hvornår var sidste besked?" "Hvad handlede den om?"
Hvordan går det? Noget forandret?
Er det mindre, mere, det samme?
- Ikke så mange beskeder. - Okay.
Lad dig ikke gå på. Det er skrald. Vedkommende har brug for hjælp.
Så vi tager den derfra.
Skuddet går i.
I basketballsæsonen begyndte jeg at få beskeder om vores kampe.
Jeg husker en basketballkamp, hvor jeg ikke scorede nogen point.
Så de tilsvinede mig i beskederne.
Du r lort. Du burde stoppe, komme til skade og dø.
Det triste er, at Lauryn er en rigtig dygtig atlet,
og hun gav bare op.
Måske var der en, der så kampen, som kunne have sendt den.
Der var detaljer i nogle af beskederne,
som fik det til at virke, som om nogen stalkede dem.
Sæk, Lo, vi ved, du er til kampen.
Jeg ringede til Kendra: "Du kender pigerne på basketballholdet."
"Jeg kender dem ikke så godt."
"Ligner det nogen af dem? Du har trænet dem."
"Har Lauryn rivaler?"
Da begyndte jeg at tænke:
"Er der nogen på gymnasieholdet, der er jaloux eller misundelige?"
En sms nævnte, hvor mange point de fik i kampen aftenen før.
Jeg og min mor ville tjekke, hvem der scorede det antal point.
Min mor var pointtæller ved kampene. Hun foreslog at se på pointskemaet.
Vi kunne se, at kun én person havde det antal point.
Khloe Wilson.
Man tænker: "Wow, vent lidt."
"Det kan ikke passe."
Khloe og Owen var...
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal beskrive deres forhold.
De var lidt mere end venner.
De havde altid kunnet lide hinanden.
Khloe var vild med Owen.
Hun talte altid med ham for at gøre mig jaloux.
Owen og Khloe blev tætte venner. Men så begyndte han at date Lauryn.
Lauren og Khloe kom aldrig overens.
Khloe var ikke særligt sød.
Hun var ikke en mobber, men var på ingen måde et sødt menneske.
Hun sagde ting til Lauryn, som gjorde, at Lauryn ikke kunne lide hende.
Jeg kunne ikke lide Khloe, fordi jeg føler, vi var vidt forskellige.
Vi spillede basketball sammen, og vi passede bare ikke sammen.
Skolen meddelte os, da vi fik navnet: "Kan I se Khloe gøre den slags?"
Vi sagde: "Der har været lidt problemer tidligere."
I syvende og ottende var der flere beskyldninger mod Khloe...
KHLOES FORÆLDRE
...hvor hun havde mobbet eller været led ved nogen.
Rektor ringede konstant til Khloe, som sagde: "Jeg gør ikke noget."
Hun var en leder.
På det tidspunkt havde hun en stor vennegruppe.
Den omfattede flere andre skoler.
Så jeg tror, at nogle blev,
jeg vil ikke sige stødt, men måske ville de gerne selv have det.
Dræb dig selv, eller vi gør det.
Jeg begyndte at se på en ung dame ved navn Khloe Wilson.
Hun havde scoret de 12 point i basketballkampen.
Jeg fandt ud af, at der var blevet skrevet meget
om en halloweenfest.
Og det var interessant, fordi jeg opdagede, at festen
blev holdt af Khloe og hendes familie.
Måske var Khloe interesseret i Owen,
og det var et af de andre motiver. Var hun jaloux på Lauryn?
Khloe, hvordan går det? Sæt dig der.
Sherif Main.
Fortæl mig din historie. Lad os høre.
Okay. Jeg vidste ikke engang...
Jeg kendte ikke noget til det, der skete, indtil omkring volleyballsæsonen.
Jeg hørte bare småting hist og her fra Owen.
Jeg talte ikke rigtig med dem.
Jeg er ikke tæt på Lauryn. Og så begyndte jeg at få skylden.
Der er 348 sider.
De er slemme. De går langt ud over chikane.
Det er stalking.
Jeg vil bare stoppe det. Det må stoppe.
Jeg har intet med det at gøre.
Jeg er sammen med folk hele tiden.
Hvis noget foregik, ville nogen se det.
Jeg troede, Khloe ville slippe fra det, fordi hendes far er politibetjent.
Han vil gøre ting, skaffe sig af med ting. Jeg havde alle mulige af den slags tanker.
Jeg forhørte mig på skolen, og de sagde, Sophie og Macy er gode venner med Khloe.
De er tætte. Jeg tænkte: "Der var den. Gruppen af tætte venner."
De tre ved, hvad der foregår.
Jeg taler med en af pigerne. Jeg kommer hurtigt til bunds i det her.
17 MÅNEDER SIDEN BESKEDERNE BEGYNDTE
Jeg og Sophie har altid været tætte. Vores forældre var venner.
Vi har tilbragt hele vores barndom sammen.
Jeg tog måske Owen væk fra Sophie en smule,
så hun ville måske have hævn.
- Hej, Sophie? - Ja.
Hej. Jeg taler med mange i dag.
Ved du hvorfor?
Jeg tænker, det er, fordi jeg er tæt på Owen.
- Er du venner med Khloe? - Ja. Hun er en nær ven.
- Tror du, Khloe kunne gøre det? - Nej, fordi hendes far er politimand.
Hun ville ikke være dum nok til at gøre det.
Tak.
Jeg fik et opkald fra Mike Main,
som sagde, at han havde talt med Sophie...
SOPHIES MOR
...og de havde udspurgt en hel gruppe børn.
Jeg tog kontakt til Korin, som er min bedste ven:
"Kan du tale med din datter om det?"
"Det er ved at komme ud af kontrol."
Jeg tog Sophies telefon og undersøgte den.
Hun ledte efter beskeder fra Khloe til Sophie
eller en nummergenerator-app.
Der havde været skænderier, hvor der blev råbt.
"Jeg tror, du ved, hvad der foregår. Du må vide det."
Khloe, Macy og Sophie sad altid et bestemt sted
og kiggede på deres telefoner.
Vi gør hver dag til et helvede for dig.
Forældrene blev mere og mere oprørte over skolen, fordi vi ikke gjorde mere.
Jeg kontaktede basketballtræneren,
som var træt af det, fordi pigerne på holdet skændtes.
Jeg sagde: "Kan vi på nogen måde tale med dit basketballhold
og vise dem, hvad det er, der sker?"
"Kan du tjekke dine børns telefoner?"
Og han sagde: "Ja, absolut."
"Det er en god idé. Bare tag den med skolen."
Så informerede Chillman os om, at det ikke kom til at ske.
Forældrene ville ind i klasseværelserne og involvere sig i efterforskningen.
Holde gruppemøder, konfrontere folk og begynde at pege fingre.
Jeg sagde til forældrene: "Det går ikke, som I tror, det vil gå."
Jill og Kendra kom ind på skolen og brokkede sig til Dan.
Heldigvis sagde skoleinspektøren: "I er skøre."
De lavede noget af en scene.
På et tidspunkt prøvede Owen at få Khloe til at tilstå det.
Han var konstant på nakken af hende, hver eneste dag.
Owen skrev senere til Khloe og sagde: "Det var min mor. Undskyld."
Jill sendte sms'er, hvor hun lod, som om hun var Owen.
Alle beviserne pegede på Khloe.
Jeg og Macy konfronterede hende.
Hun blev vred og sagde: "Det er ikke mig. Jeg ved ikke, hvorfor ingen tror på mig."
Owen spurgte mig først: "Er det dig?"
Og jeg sagde bare: "Nej."
Jeg blev spurgt mere og mere, fordi efter jeg var blevet spurgt én gang,
begyndte det at se mere og mere ud som mig.
Imens modtog Owen og Lauryn områdenumre fra et område i Florida.
Vi får at vide, at Khloe og familien var taget på en forårstur
i Florida i den periode.
Når der tikker beskeder ind med de områdenumre,
begynder man at tænke: "Okay, det peger tilbage på hende
som en mistænkt."
Vi havde ikke engang været over grænsen i en time,
da Mike skriver, at det kommer fra Florida nu.
Jeg sagde: "Det er ikke mig. Hvad skal jeg gøre?"
Far sagde: "Få din mobil analyseret."
De gav os Khloes telefon til et retsteknisk download.
Men der var intet på telefonen.
Kællinger, jeg tale politi i går.
De fucking tog min telefon, gennemrodede den, kopierede den.
Fandt intet slemt.
Khloe blev visiteret, hendes mobil analyseret,
og vi fik beskeder om, at hun havde fået sin mobil analyseret.
Det var underligt, for hvis Khloe skrev det,
hvorfor så nævne sig selv?
Jeg modtog billeder af mig og Khloe, og det blev så underligt.
Hun henviste for meget til sig selv.
TØZER OVERNATTER, SÆK
Hvorfor skulle hun sende et billede af sig selv?
Ingen ville pege direkte på sig selv.
Det måtte være en anden.
Jeg tænkte bare på, hvem i min klasse der ville rette falsk anklage mod mig.
Som efterforskere skal vi passe på ikke at stirre os blinde på noget.
Vi havde vel over tusind sider med beskeder.
Så jeg læste dem alle,
leder efter det skjulte spor.
Et par uger før
var der en sms-samtale om en sweatshirt og et mobilcover,
og et billede var taget.
Og det billede blev sendt til Owen og Lauryn fra gerningspersonen.
LO, ELSKER HANS NYE, SORTE MOBILCOVER
Det var alarmerende, fordi de eneste,
der kunne have taget det billede fra vores familiejul,
var nogen, som havde været der med os, hvilket kun var vores familier.
Sherif Main spurgte, hvem der havde holdt jul der,
som også havde været i Owens klasse.
Det eneste familiemedlem i Owens klasse er hans kusine Adrianna.
Adrianna kunne have været involveret.
Hun var i en pigegruppe, som holdt sig for sig selv.
Vi havde dyrket sport sammen med de piger,
og måske mente de, at jeg var grov over for dem,
eller at jeg ikke kunne lide dem,
fordi jeg gerne vil vinde i sport og den slags.
Så måske kunne de ikke lide mig af den grund.
I de mindre klasser opdigtede Adrianna et rygte om,
at vi mobbede hende og kastede gulerødder efter hende.
Khloe tror, nogen prøver at anklage hende. Din kusine er Adrianna, ikke?
Jo.
Der var måske en strid med Khloe langt tilbage,
men hun tænkte bare på, hvem det kunne være.
Ingen andre ville have så meget imod os, at de ville prøve at få det til at se ud,
som om vi mobbede nogen.
Et par gange ville jeg ikke i skole.
OWENS KUSINE
Det var en meget hård tid.
Jeg var på hold med Khloe, Macy og Sophie.
De havde deres gruppe. Hvis man ikke var med,
blev man set som en af "outsiderne".
Hvis man var en outsider, var de ikke søde ved en.
Sidste volleyballsæson tog vi os af Adrianna og hendes mor.
- Det begyndte sidste år. - De startede et stort drama i volleyball.
Engang blev vi kaldt ind på Boyers kontor, og de blev taget i at lyve.
Det var først, da nogle forældre, der kom til kampene,
sagde: "Det er latterligt."
Det er løgn.
Man føler, at hele verden er imod en. Det føles, som om der ikke er nogen udvej.
Jeg havde ingen gode dage i den periode.
Jeg sagde intet. Min mor bemærkede det og lavede et Facebook-opslag.
Hun hang ikke nogen ud. Hun sagde bare: "Det her er, hvad mit barn går igennem.
Vi skal have ordnet det her."
Og bagefter...
Det eskalerede ikke, men det blev ikke bedre.
Forældrene var involverede, lavede en masse Facebook-opslag.
Hendes mor var på en "jeg er et offer"-rejse.
Jeg peger på Adrianna. Hende tror jeg, det er.
Folk troede, jeg prøvede at ramme Khloe, fordi hun havde behandlet mig dårligt.
Da jeg hørte om beskederne, skrev Owen til mig
og spurgte, om jeg fik sms'erne.
Jeg sagde: "Send mig numrene."
"Jeg tjekker, om jeg har dem." Det havde jeg ikke.
Det var det sidste, jeg hørte om det, indtil jeg blev afhørt af politiet.
Næste skridt i efterforskningen var at tale med Adrianna.
Jeg spurgte, om hun var involveret, eller om hun havde oplysninger om det.
Han bombarderede mig med spørgsmål. Det var meget intenst.
Han spurgte, om jeg havde noget imod Lauryn.
Jeg sagde: "Nej, jeg har intet imod Lauryn."
Jeg spurgte hende om billedet, som var taget til en julefest.
Han spurgte, hvem der havde taget billedet, eller om det var mig.
Hvordan kunne folk tro det om mig?
Det var også meget sårende, fordi jeg var en stille pige i skolen.
Jeg talte ikke med nogen. Jeg gjorde ingen fortræd.
Jeg var forvirret over, hvorfor de troede, jeg ville gøre det.
Da jeg gik ind i klassen efter at være blevet afhørt,
så alle på mig, som om de vidste det.
De så på mig som en skyldig.
Min holdning til politibetjente har ændret sig siden da.
Hver gang jeg kører forbi en betjent på vejen, er jeg bange.
Jeg er bange for politiet nu.
Det var traumatisk for hende.
Hun skulle ind på kontoret og tale med en betjent
om noget, hun ikke vidste meget om.
Og hun kunne umuligt være involveret.
Efter jeg havde talt med sherif Main, sad jeg i stuen med mine forældre en dag...
...og jeg fik en besked fra et ukendt nummer.
Adrianna, Owen har brug for din hjælp. Vi må få Lo væk fra ham.
Fortæl hans forældre, Lo en kælling, Ødelagt hans liv.
Du hader hende også.
Jeg var rædselsslagen.
Da jeg fik beskeden, tabte jeg telefonen, græd.
Jeg tudbrølede. Jeg var rædselsslagen.
Jeg var virkelig bekymret: "Hvem er denne person?"
"Hvorfor har de mit nummer?"
Jeg troede ikke, at det ville ske for mig.
I foråret 2022 levede vi ikke vores normale liv.
Hver nat var stort set søvnløs.
Du ved, hvad vi vil.
OWEN HVAD ER DET?
Vi vil pille Lo ned.
Hun er fucking skrald.
Beskederne kom nonstop. Midt om natten. Konstant.
HUN FORTJENER IKKE DEN LUFT, HUN INDÅNDER. VI HADER DIG
Man vågner og ser det: "Nå, godmorgen til dig også."
Derhjemme begyndt vi at skændes over beskederne.
Man kunne mærke anspændtheden i huset.
Ingen kunne enes, og alle var bare sure.
Jeg råbte ad Kendra: "Du gør ingenting."
"Du sagde, du kunne ordne det." Hun sagde: "Jeg bliver ved."
Jeg tilbragte ikke nok tid derhjemme.
Ja, Lauryn var en prioritet, og jeg tilbragte masser af tid med hende.
Men desværre blev Shawn ikke prioriteret.
Vi skændtes konstant.
Så skulle vi pludselig flytte fra sted til sted.
Flyttede fra fire huse i løbet af det kaos.
Vi endte med at sidde hårdt i det, værre end vi i forvejen gjorde.
Lauryn sover ikke. Vi tvinger hende i skole. Hun græder, vil ikke afsted.
Ingen gider din anorektiske flade røv og patter.
Ingen fyr rører den fisse, din klamme sæk.
LAURYN: DU VINDER, JEG GIVER OP STOP, ELLER SIG, HVAD JEG SKAL GØRE
Når jeg læser dem nu,
prøvede mit unge jeg bare at stå op for mig selv.
Wow.
Det er tydeligvis mangel på søvn, stress, men...
Okay.
Så der er intet, vi kan gøre? Jeg...
Det er det...
Har vi skiftet nummer?
Jeg har telefonen.
- Okay. - Jeg har den.
Den har bippet hele morgenen. Det var forfærdeligt i går, og...
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal håndtere det med Owen.
Der er ingen måde at spore det, når de sender beskederne.
Og de gør det...
De håner mig lige nu
med politiet, og det er...
Jeg kan ikke...
Købte du en ny telefon til Owen?
Nej, han har bare ikke en i øjeblikket.
For en uge siden,
jeg tror, det var to... Nej.
De ville ikke lade Owen være.
Så han sendte dem denne besked:
"Jeg håber, I ved, at I gør mig selvmorderisk."
Han stavede det ikke rigtigt, men det var det, han svarede,
hvilket fik mig til at panikke.
Jill havde sagt til Mike, at hun ville gå til pressen,
hvis de ikke fandt noget.
Mike Main havde talt med dem alle,
Khloe, Sophie, Macy, Adrianna,
og var stadig ikke tæt på at finde ud af, hvem stod bag.
Igen sagde han: "Du må bare give Owen en ny telefon."
Jeg sagde: "Det er ikke godt nok. Nogen skal stilles til ansvar."
Jeg havde brugt alle de ressourcer, jeg havde til rådighed.
Så jeg gav mine rapporter og min sag til FBI
og bad deres cyberenhed om hjælp.
18 MÅNEDER SIDEN BESKEDERNE BEGYNDTE
I april 22 anmodede sherif Mike Main om hjælp...
FBI-KONTAKTEN
...til en sag, han efterforskede.
Han gav mig et USB-stik, der indeholdt 720 sider med beskeder.
Brad var rystet over beskederne og manglen på hjælp.
Jeg har set lignende sager, hvor offeret ikke kan mere
og begår selvmord, desværre.
Det første, jeg ville gøre, var at analysere Owens telefon
for at se, om jeg kunne finde spor af, hvem der sendte disse beskeder.
UDTRÆKNING AF DATA
Jeg foretog en fuld udtrækning.
Beskeder, billeder, e-mails,
geoplaceringer præsenteres for mig i separate filer,
men jeg fandt intet, som forbandt nogen af hans venner til disse beskeder.
Så jeg fandt ikke noget nyt efter en telefonudtrækning.
19 MÅNEDER SIDEN BESKEDERNE BEGYNDTE
Jeg begyndte at se en pige fra Pinconning. Vi talte meget. Det var seriøst.
Jeg begyndte langsomt at blive glad igen, måske bliver alt okay.
Owen var i Pinconning, Michigan-området,
et par timer herfra til en sportsbegivenhed,
mødte en pige, og de indledte kontakt.
En dag skrev hun til mig.
"Min mor har lige fået en mærkelig sms fra nogen."
Så er vi i gang igen.
Det samme format, de samme ord,
beder pigen fra Pinconning om at holde sig væk, fordi jeg er deres.
Owen, brug for din hjælp til at gøre den kælling jaloux, ulykkelig.
Sms'eren anstrengte sig
for at finde nummeret på hendes mor, som bor i Pinconning.
Jeg kunne ikke gøre noget mere, havde ingen frihed, kunne ikke date,
fordi jeg bragte dem i fare.
De skulle ikke udsættes for det samme som Lauryn.
Det ville knække mig. Jeg mistede tilliden til alle.
Det var skræmmende at vide, at nogen overvågede ham så nøje
og desuden kunne finde telefonnumre på folk, jeg ikke engang kendte.
Det var en, der virkelig overvågede al hans gøren og laden.
OWENS KÆRESTE VED DU, HVEM DET ER?
OWEN NEJ
OWENS KÆRESTE MIN MOR FIK ENDNU EN BESKED I MORGES
OWEN DET ER JEG SÅ KED AF
Mig og pigen fra Pinconning slog op på grund af det.
Nu tænker I nok, hvordan de beskeder,
som vi har set hundredvis af, pludselig bliver sendt til denne familie?
Han var meget nervøs og vred.
Vreden begyndte at blive tydelig for os.
En masse aggression på basketballbanen var noget, vi bemærkede.
Det var tydeligt, når han havde svære dage,
især med indholdet af beskederne.
Det var, som om han prøvede at få afløb fysisk uden at skade nogen.
Owen, du er en fej, lille kujon.
KALD MIG KUJON ÈN GANG TIL, OG JEG KONFRONTERER DIG, MØGSVIN
Derefter så jeg på nummeret, der sendte disse beskeder,
og prøvede at fastslå, hvilket firma der ejede nummeret.
Jeg fandt ud af, at mindst et af dem kom fra Pinger.
Det er en app, som folk bruger til at skjule deres telefonnummer.
Jeg sendte en dommerkendelse til Pinger, som gav mig to IP-adresser
på et Verizon-netværk.
Jeg sendte en dommerkendelse til Verizon
for at få oplysninger om disse to IP-adresser.
Tirsdag den 23. maj sendte Verizon mig resultatet.
De gav mig et dokument på flere sider
over de telefonnumre, der var knyttet til disse to IP-adresser.
Han ringede og fortalte,
at de havde fået listen over telefonnumre fra IP-adressen,
og bad mig om numrene på enhver mulig mistænkt.
Jeg fik Owen til at sende mig numrene på alle hans venner,
alle telefonnumre, han havde.
Ingen af de telefonnumre var forbundet til den IP-adresse.
Hvad med voksne? Hvem som helst? Vi læssede bare kontakter af.
Og så fandt jeg et nummer, som blev ved med at dukke op,
forbundet til IP-adressen, da beskederne blev sendt.
Og telefonnummeret tilhørte
Lauryns mor, Kendra.
Jeg var lamslået.
Brad fik fat i mig og sagde:
"Det eneste nummer på alle de sider, du har sendt mig,
der matcher, er Kendras telefonnummer."
Jeg sagde: "Det er ikke hende."
Han sagde: "Tror du, det måske kunne være hende?"
Jeg sagde: "Nej."
"Hun hjælper mig. Hun er Lauryns mor."
"Det er ikke hende."
FÆNGSEL KONTAKT TIL INDSATTE
20 MÅNEDER SIDEN BESKEDERNE BEGYNDTE
Jeg mødtes med sherif Main.
Jeg fremlagde for ham, hvem jeg mente, var involveret i sagen.
Jeg gav ham et USB-stik med resultaterne, hele min rapport.
Jeg kan huske, jeg tænkte: "Det her giver ikke mening."
En fornuftig person ville sige, det er helt umuligt,
at Kendra Licari sender de beskeder til sin datter,
men vi har udelukket alt andet indtil nu.
Så begyndte jeg at indse, at Kendra havde blandet sig
i min efterforskning et par gange under dække af:
"Kan du fortælle mig, hvor du er? Kan du opdatere mig om sagen?"
Sherif Main ringede og sagde:
"Vi har mistanke om, at det måske er en af forældrene."
Og jeg siger: "Umuligt!"
Kendra hjalp med at træne og var på skolen.
Selv da Lauryn gik i folkeskolen, hjalp Kendra til med bogmessen
og andre begivenheder på skolen.
Hun var en støttende, kærlig forælder.
Da sheriffen sagde: "Vi har identificeret moren som mistænkt,"
sagde jeg: "Du tager pis på mig." Ingen ville tro, at en mor ville gøre det.
Når vi bliver involveret, vurderer vi typisk en dommerkendelse.
Sheriffen foreslog en dommerkendelse på al Kendra Licaris elektronik.
ANKLAGEREN
Man ser på det og siger: "Hun er træner på skolen."
"Hun har en IT-baggrund."
"Hun er der altid, når børnene modtager de sms'er."
Med en dommerkendelse i hånden tager vi hjem til Kendra Licari.
Der var meget få beviser, så vi måtte gå forsigtigt frem.
Det var ikke ligefrem en ukompliceret sag.
Vi identificerede en IP-adresse, som tilhørte Kendra Licari,
men kunne ikke nødvendigvis sige, hvem der brugte enheden.
Vi måtte sikre, vi havde nok information til at fælde dom i sagen.
Jeg havde brug for en tilståelse.
Vi vil have så mange beviser som muligt.
22 MÅNEDER SIDEN BESKEDERNE BEGYNDTE
- Hej, Kendra. - Hej!
- Vi må have en snak. - Okay.
Jeg har en dommerkendelse på dine enheder og telefoner.
- Okay. - Okay?
Lad os tage en snak. Er her andre?
- Lauryn. - Hun bør blive på sit værelse.
Er der et sted, vi kan snakke?
Ja.
- Har du en telefon? - Ja.
- Her er dommerkendelsen. - Har du andre enheder? En bærbar?
Min computer er udenfor.
- Hvor? - På verandaen bag huset.
Nu skal du høre.
Da vi efterforskede sagen, og FBI blev involveret,
fandt vi noget, der peger på dig.
Hvad mener du?
Beskederne kommer fra dig.
Nej.
Hver besked til børnene kan knyttes til dit nummer gennem Pinger,
appen, der forsøgte at skjule det.
Selvom dit nummer var skjult, dukkede det op ved hver eneste besked.
- Mit nummer? - Ja.
Har det noget med Owen at gøre?
Er du forelsket i Owen?
Nej, overhovedet ikke.
Okay. Så fortæl mig hvad... Behandlede han Lauryn dårligt?
Noget alvorligt, for det har stået på længe.
Ja. Og det startede ikke på den måde.
- Det tror jeg gerne. - Det...
Jeg ved det ikke...
Det er okay. Tag det fra begyndelsen. De datede, og så slog de op.
Hvordan startede det?
Begyndte det, da de stadig datede?
- Ja. - Behandlede han hende dårligt?
Men det var det ikke...
De første gange var ikke mig. Så meget kan jeg sige.
De beskeder var
tilfældige eller noget.
Så en anden startede. Du ved ikke hvem.
Men så blev jeg næret af det.
Hendes tilståelse er ikke en soleklar indrømmelse.
Hun indrømmer stiltiende ved ikke at benægte det,
men det var ikke en klar tilståelse.
- Ved Lauryn noget om det? - Nej.
- Okay. - Det ønsker jeg ikke, at hun skal.
Det er nok ikke noget, vi kan løse, vel?
Jeg må fortælle det til Jill og de andre...
Jeg mener...
Andre vil vide besked, fordi deres datter,
Wilson-familiens, blev beskyldt for det, og det er ubehageligt. Jeg forstår.
Når det slipper ud, ved jeg ikke, hvordan hun kan gå i skole.
Jeg ved det.
- Bruger du andet elektronisk udstyr? - Nej.
Skal jeg tale med Lauryn?
- Kan vi få hende herind? - Ja.
Lauryn, kan du komme ind?
- Hvordan har du det? - Godt. Dig?
Godt.
Når din mor kommer ud, tager vi en snak.
Okay.
Okay, Lauryn. Jeg starter samtalen.
I har været under meget pres, flytninger, økonomiske problemer og alt det andet.
Mor rodede sig ud i noget,
og hun startede det ikke, men fortsatte det.
Vi fandt beviser og har en dommerkendelse.
Vi tager hendes telefon.
Nogle gange når vi ikke tænker klart, gør vi ting, der er forkerte.
Din mor vil ikke have det ud, men det er offentlig information.
Så det slipper ud. Jeg kan lige så godt være ærlig.
Hun sagde, du intet anede. Det tror jeg på.
Nu skal jeg sikre mig, at du og din mor er i sikkerhed.
Så ring til din far,
så han kan komme hjem for at mødes med os. Okay?
Ja.
- Hej. - Shawn?
- Ja? - Det er sherif Mike Main.
- Jeg er sammen med Lauryn og Kendra. - Hvad sker der?
Har du tid til en snak et roligt sted?
Ja.
Jeg får et skørt opkald, mens jeg er på arbejde,
hvor sheriffen siger, at de har opklaret sagen.
Jeg tænker: "Skønt. Endelig er det overstået."
Han siger: "Beklager. Du skal høre det her."
"Hvad? Fortæl mig, hvem det er."
"Det er desværre din kone."
Jeg siger: "Okay." Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Fordi jeg er i chok.
"Er det hende, der har sendt de beskeder i halvandet år?"
Han siger: "Er du der?" Jeg siger: "Er det seriøst?"
"Er det min kone, der gør det?"
Så jeg haster hjem.
Sheriffen stod på verandaen.
Nu skal du høre.
Hver gang børnene fik en besked, dukkede hendes nummer op.
Det var nok til en dommerkendelse. Derfor er vi her.
Vi har taget hendes telefon og computer.
Jeg talte med hende. Jeg sagde: "Det er slut."
Må jeg spørge, hvilken telefon I tog?
Hun havde den i lommen. Jeg kan vise dig den.
- Hun har flere. - Okay.
Jeg har en dommerkendelse på dem alle.
Skal hun i fængsel? Jeg mener...
Jo, nu skal du høre. Stalking. Det er sigtelsen.
- Jeg vidste, der foregik mange ting. - Ja. Det værste.
Jeg ved, hun blev opsagt fra Ferris, og hun havde IT-baggrund.
Han siger: "Hun står bag sms'erne."
"Hun mistede begge sine jobs
og har ikke haft et job i over et år." "Har hun ikke haft et job i et år?"
Du sagde, hun blev opsagt. Hun fortalte mig, at hun sagde op.
Jeg fik at vide, at hun blev opsagt.
Hun var ikke længere ansat. Så jeg tror, der er mere der.
Shawn lignede et knækket menneske.
Han prøvede bare at bearbejde det, jeg lige havde fortalt ham,
og forstå
hele denne prøvelse, og hvordan det kunne være sandt.
Der var meget mere at forstå, end hvad der foregik med Lauryn.
Vi spørger hende om den anden telefon. Tak for det.
De enheder skal væk fra hende.
- Lad os gå indenfor. - Okay.
Ja.
Kendra, hør nu her.
Har du andre enheder? Der er åbenbart en anden telefon.
Hvor er den?
Jeg...
Du må sige det. Du har allerede tilstået.
Fortæl mig det.
Ellers må jeg splitte huset ad.
Dommerkendelse der giver os lov til at endevende alt.
Jeg ønsker ikke at smadre huset, men jeg gør det.
- Den er udenfor. - Hvor?
Ved siden af.
Det hus, hvor du prøvede at gå væk fra os?
Okay.
Jeg henter det andet eksemplar. Lås døren op.
Hvad skete der i Ferris?
- Sandheden. - Det er på tide at sige det.
Hvis jeg flipper ud, når de går, skal jeg i fængsel. Så sig det.
Jeg blev opsagt.
Ja. Hvad med Texas-jobbet? Blev du også opsagt der?
Der er jeg ikke mere.
- Heller ikke der? - Nej.
- Hvornår blev du opsagt der? - Et stykke tid siden.
Siger du sandheden, eller lyver du?
Nej.
Hvornår blev du opsagt derfra?
Samme tid.
Så du har løjet i seks måneder? Et år?
- Du arbejdede ikke for Texas? - Ja.
Wow.
Du må tage væk herfra i aften.
Jeg ved ikke hvorhen, men hun skal væk.
Ring til dine forældre, få dem til at hente dig,
fordi det her er slut.
Jeg kan ikke mere. Det andet hus, dette hus...
Nu kender jeg sandheden.
Og hun står midt i det hele. Ikke godt.
Ring til dine forældre. Her er min telefon.
Du skal væk.
Ring til dine forældre. Nej.
- Mens han er her... Nej. Du skal væk. - Nej. Vent.
Du skal. Jeg ringer til dem.
Shawn, vent et øjeblik.
Nej, jeg kan ikke. Kendra, beklager.
Jeg kan ikke forlade hende.
Det skal du.
Nej.
Jeg kan ikke.
De pakker bilen og kører nordpå.
- Okay. - De er i Waterford, så...
- Okay. - Jeg vil ikke med dem.
Din far og mor er på vej.
Jeg sagde, jeg ville snakke ansigt til ansigt.
Jeg må blive hos hende.
Vi skal have lidt tid væk fra hinanden.
Det er nok en...
Gør en af os noget dumt, er vi begge på den,
og så bliver hun fjernet.
Okay?
Vi må komme igennem det. Vi skal bare være hver for sig nu.
Lauryn, jeg er ked af, at jeg skulle komme her i dag.
Jeg håber, I finder en løsning.
- Okay. - Okay. Tak.
Tak, Mike.
Jeg ved det ikke.
- Undskyld. - Der er en kleenex der. Det er okay.
I tænker sikkert, jeg er skrupskør.
Nej.
Det var en meget følelsesladet dag i vores hus.
En dag med forvirring,
usikkerhed,
chok.
En dag, hvor vi end ikke anede, hvordan vi skulle nå morgendagen.
Så det var en hård dag...
...men på samme tid
var det ovre.
Jeg tror, chok blev til tristhed,
som blev til vrede, som blev til vanvid.
Jeg ved ikke, hvordan jeg kan beskrive den følelse.
Hvorfor skulle mor gøre det?
Men gjorde hun det rent faktisk?
Jeg kan faktisk ikke tro det.
Jeg var virkelig forvirret.
Tænk, at hun gjorde sådan noget mod sin datter.
Som hun angiveligt elskede højt.
En 14-15-årig datter...
Det giver mig kvalme.
Hun dolkede mig i hjertet og smed det ud.
Mike ringede og sagde:
"Det er slut."
Jeg sagde: "Jeg forstår ikke. Er det slut?"
Han sagde: "Jeg var hjemme ved Kendra, og hun tilstod alt."
Og det var...
Jeg...
Den følelse forlader mig aldrig.
Væmmelsen og forræderiet.
Den kvinde, vi lukkede ind i vores liv og vores hus og mine børns liv,
og jeg...
Man kan bare ikke...
Man kan ikke forestille sig, hvordan det føltes.
Pas.
Jeg var bare målløs.
Jeg vidste ikke, hvordan jeg skulle håndtere det.
Jeg følte mig helt rundtosset.
Ja...
Hvordan kan en mor gøre sådan noget?
Det er skørt, at nogen, der stod en så nær, kunne gøre den slags.
Mod mig, men også mod hendes egen datter.
Vi har alle begået fejl.
Ingen af os har levet et perfekt liv.
Og mange af os har sikkert brudt loven på et tidspunkt uden at blive fanget.
Lad mig være ærlig,
der er garanteret nogle spritbilister, der ikke er blevet fanget.
Men hvis du bliver fanget,
ender du i samme situation som mig, men for noget andet.
Det føler jeg lidt,
at folk glemmer.
Jeg ved, at jeg i nogles øjne er en overskrift. Jeg er en skurk.
En dårlig mor. Hvad end det er.
Men det er, fordi de kun kender en del. De kender ikke hele min historie.
Kendras mor og min mor er søstre. De var de eneste to børn,
så vi var tætte, fordi det kun var de to.
Hun var sjov, udadvendt, festens midtpunkt.
Vi har været på tonsvis af krydstogter, nogle familiekrydstogter.
Jeg sagde, damer!
Hun kan godt lide opmærksomhed.
Hvis hun var her nu, og I talte med mig,
ville hun danse for at få jer til at se på hende.
Men hvad angår at være der for andre og at være et godt menneske...
Det var hun. Hun hjalp. Hun plejede at...
Før alt dette, kunne jeg have ringet: "Gør det her," og hun havde gjort det.
Hun var Lauryns baseballtræner. Hun var Lauryns basketballtræner.
Hun virkede altid meget engageret.
Jeg syntes, Kendra var en god mor med alt det, hun gjorde med Lauryn.
Hun kom altid til tiden og var bare en mor.
Livet var perfekt. Alt var godt, og så
begyndte der at ske ting.
HEJ LAURYN, OWEN SLÅR OP MED DIG
Den første sms kom omkring halloween.
Sendte du de sms'er?
Nej, dem sendte jeg ikke.
UNDSKYLD, ELLER NOGET!
Det var først...
...langt senere.
Beskederne stoppede og begyndte så at komme igen.
Jeg tænkte: "Hvor længe lader vi det ske? Hvad gør jeg som forælder?"
Det smarteste havde været at stoppe det ved at lukke for hendes mobil, ikke?
Men jeg tænkte: "Hvorfor skulle hun tvinges til det?"
Hvorfor skulle jeg give hende en ny mobil?
På grund af en andens handlinger.
Jeg ville gerne finde ud af, hvem det var.
Og da begyndte jeg at sende sms'erne til Lauryn og Owen.
Jeg skrev i håb om, at de ville svare:
"Er det nogen?" Eller: "Er det den og den?"
For at give mig noget at gå efter.
Og jeg håbede også, når de talte om beskederne i deres vennegrupper,
at der måske ville dukke noget op,
som kunne hjælpe med at identificere, hvor de kom fra.
Jeg begyndte med den tanke:
"Vi skal have svar."
Og så blev det
bare ved.
Det var en ond spiral,
en sneboldeffekt.
Jeg kunne ikke stoppe.
Jeg var en anden person i de øjeblikke.
Jeg var et grusomt sted psykisk.
Det var, som om jeg havde en maske på.
Jeg ved ikke, hvem jeg var.
Hun ændrede sig. Hun var mere indadvendt,
rakte mindre ud.
Var nok også mere selvoptaget.
Nogle gange var det en time om dagen
eller otte timer om dagen.
Jeg lod det fortære mig.
DU ER DEN GRIMMESTE, JEG HAR SET
DU ER VÆRDILØS
HANS PIK OG FINGRE, MIN FISSE OG MUND
GØR MIG FUGTIG
SPRING UD FRA EN BRO
DRÆB DIG SELV, SÆK
Det lyder sært, når hun siger, hun ikke sendte de første beskeder,
men jeg tror kun, det var hende.
Jeg havde beviser fra dommerkendelser
til tredjepartsleverandører og apps på, at hun havde sendt beskederne.
Nogle gange ser vi folk forsøge at aflede.
Hun vidste ikke, hvem der startede det.
Jeg tror ikke, nogen andre startede det.
Indtil Kendra Licari blev afsløret som gerningspersonen bag sms'erne,
troede vi, hun var ansat på Ferris State University
i teknikafdelingen.
Men det var ikke tilfældet.
Hun havde ikke arbejdet længe.
Set i bakspejlet blev det klart, hvordan hun var i stand til
at sende alle de hundreder og tusinder beskeder i løbet af dagen.
Jeg tror ikke, hun nogensinde arbejdede hos Ferris.
Jeg tror, Shawn troede, hun arbejdede der. Jeg ved ikke, hvad hun lavede,
når hun stod op og gjorde klar til at gå på arbejde.
Jeg har prøvet at regne det ud.
Jeg ved ikke, hvordan man narrer en, man bor med.
Mig bekendt har hun aldrig arbejdet hos Ferris.
Hun lod, som om hun arbejdede og havde travlt.
Og hun holdt facaden virkelig godt.
Jeg tror, det var en flugt.
Det...
...fik mig...
...ud af det virkelige liv, selvom det var det virkelige liv.
Så da jeg gjorde det, og jeg var ikke mig selv,
fjernede det mig fra min hverdag.
Det blev ved og ved.
INGEN GIDER SE DIN ANOREKTISKE RØV
Lauryn ved, at hun er lille. Hun ved, at hun er tynd. Så...
Jeg har måske opfanget nogle af hendes usikkerheder,
hendes udseende, hendes hår, hendes... I ved.
Men helt ærligt
var beskederne ikke rigtig rettet mod hendes usikkerhed.
Var de rettet mod dig?
Sendte du beskederne til dig selv?
Det er meget muligt,
fordi
jeg var alt for tynd.
Jeg spiste ikke. Jeg var måske også grænsende til anorektisk.
Var du bange for, at hun ville skade sig selv?
Fordi der var beskeder, hvor du bad hende begå selvmord.
Altså...
Jeg
var ikke nervøs for, at hun ville gøre sig selv fortræd.
Og jeg ved, at folk måske betvivler eller bagatelliserer det.
Men jeg kender Lauryn og ved, hvilke samtaler hun og jeg har haft.
Men hvis jeg ikke kendte hende så godt, havde det måske været anderledes.
Så...
Ja.
DU HAR INGEN VENNER DU SUTTER PIK, SÅ FYRE TALER T DIG
I en besked, jeg specifikt husker,
sagde hun noget om et blowjob...
HAN VIL HAVE SEX, BLOWJOBS, SNAVE
...og hvordan Owen ikke kan lide Lauryn mere,
fordi Lauryn ikke giver ham blowjobs.
Den lille pige var 14 år.
Det burde hun ikke gøre!
Jeg tror, det gav Kendra en falsk følelse af:
"Lauryn og jeg er venner. Hun har brug for mig."
Og som teenager har man brug for sin mor, men ikke på den måde.
Jeg tror, det var cyber-Munchausens.
Hun ville have, at hendes datter havde brug for hende
i sådan en grad,
at hun var villig til at såre hende.
Og det var måden, hun valgte at gøre det på,
modsat fysisk at gøre hende syg, hvilket er klassisk Munchausens-adfærd.
Jeg tror, det er præcis det,
fordi Lauryn blev oprevet over disse beskeder,
og Kendra kunne spille helt og være der for hende og gøre det.
Men jeg tør ikke tænke på, hvordan det fik hende til at føle.
Jeg er sikker på, at Lauryn er sønderknust indeni.
Men jeg tror ikke, man kan
undslippe Kendras manipulation, når man stadig er i kontakt med hende.
Kendra Licari var meget manipulerende.
Hun var meget kontrollerende. Hun tog sig af økonomien.
Alt de gjorde, var fastlagt og organiseret af Kendra Licari.
Kendra fortalte dem, alt var fint økonomisk,
så hun måtte finde en måde at skaffe penge uden at gå på arbejde.
Engang fortalte hun os, at deres hus var blevet ramt af lynet.
Hun meldte det til forsikringen og har muligvis bare beholdt pengene.
En gang vi kom hjem,
hang der er en stor seddel på hoveddøren, hvor der stod, at vi var blevet smidt ud.
Hun fortalte mig endelig, at hun ikke betalte regningerne.
Jeg slider, får alt ud derfra.
Ringede til lageret, fik alt derhen.
"Vi betaler det her, så vi ikke mister vores ting."
Hun siger: "Det er kun et par dollars."
Men hun fik ikke styr på det.
Så vi endte med at miste alt, vi havde på lager.
De tog mit værktøj.
Alle de vigtige souvenirs vi havde, var derinde.
Alt det, jeg har knoklet for hele mit liv, er væk nu.
Jeg tror, at alt, hun har fortalt Shawn de sidste ti år, har været en løgn.
Er det sandt? Er det dit perspektiv?
Nej.
Men...
Jeg styrede mere af økonomien, end han gjorde.
Vi var begge klar over de situationer, vi stod i,
men ingen af os havde svaret på, hvad der skulle gøres,
så ja, desværre...
Da gerningspersonens identitet blev kendt, chokerede de hele lokalsamfundet.
Vi sad i timen med Macy og Sophie og kiggede på Instagram,
og Kendras forbryderfoto var overalt på nettet.
Jeg fik en sms i skolen fra min kusine, der skrev: "Er du okay?"
Jeg sidder i timen: "Ja, jeg har det fint. Hvorfor?"
Alle kiggede på Lauryn, fordi hendes mor var overalt på nettet.
SKØR MOR-ALARM! SINDSSYGT!
AFSLØRET!
Så blev jeg hevet ind på kontoret.
De sagde: "Din mor blev anholdt i dag."
Jeg skrev til min far: "Hvad foregår der?"
"De har fortalt mig, at mor er kommet i fængsel."
Og nu en bizar sag om en mor,
der er anklaget for cyberstalking af sin egen datter.
En gymnasiepige i Michigan blev mobbet i mere end et år.
Og den mistænktes identitet chokerede alle.
Anklageren beskylder en mor for catfishing.
- Catfishing. - Catfishing.
Selv da vi indså, det ikke var et barn, troede vi ikke, det var en forælder.
Moren er sigtet i sagen.
Licari sigtes for fem forbrydelser, primært for stalking,
da beskederne fortsatte i over et år.
Vi havde titusindvis af sms'er.
Kendra Licari var til stede i retten torsdag.
Dommeren forbød Licari at have kontakt med ofrene.
Inklusive Licaris datter.
En af udfordringerne i sagen
var det tætte bånd mellem Kendra og hendes datter.
Vi håbede, at vi ved at skille dem af
gav hende en mulighed for at undslippe den omfattende kontrol,
som hun været underlagt igennem hele forløbet.
Licari og hendes advokat ankede kontaktforbuddet.
Retten modtog endda breve fra datteren, som ville tilbage til sin mor.
Uden forholdet til min mor føler jeg mig ikke som mig selv.
Jeg har brug for hende i mit liv.
Tror du, folk dømmer dig for det?
Jeg tror, nogle har holdninger til det.
Men jeg er faktisk ligeglad.
Kendra erkendte sig skyldig i to forhold af stalking af mindreårige,
både af Owen og af Lauryn.
RETSBYGNING
26. APRIL 2023 DAGEN FOR DOMSAFSIGELSEN
Jeg var til stede under domfældelsen. Hele min familie var der.
Der var mange mennesker. Lokalet var fyldt.
Jeg så Kendra, og det var chokerende at se hende, efter alt det, der var sket.
Det var så underligt at se ens træner fra syvende klasse sådan.
Kendra talte først for retten,
og hun var meget overbevisende.
Undskyld, høje dommer.
Undskyld for min opførsel over for Owen McKenny og hans familie.
For min opførsel over for Khloe Wilson og hendes familie.
Undskyld til min datter, Lauryn.
Jeg har en psykisk sygdom
og vidste ikke, at jeg havde været i krise i mange år.
Jeg har lært at anerkende og håndtere mine barndomstraumer.
Hun kom med mange undskyldninger,
ting, der var sket i hendes liv.
Og jeg siger ikke, at de ting ikke skete,
men at bruge dem som undskyldning for at såre børn
virker ikke rigtigt eller rimeligt.
Hvis jeg kunne skrue tiden tilbage og gøre det hele om,
ville jeg gøre det uden tøven.
Jeg vidste, at både Owen og Jill skulle tale,
og jeg ville ikke høre, hvad de ville sige,
for jeg vidste, det ville være slemt.
"Nu er det overstået, og vi kan vende tilbage til vores liv."
"Man kan prøve, men det gav ar." "Det vil påvirke mig for altid."
Jeg fik ikke talt med Kendra, fra hun tilstod
indtil den dag i retten. Det var det eneste, vi nåede,
fordi vi ikke skulle tale i retten, så det var vores eneste chance.
"Jeg vil aldrig glemme følelsen, den dag vi fandt ud af det."
"Smerten, vreden, forræderiet og sorgen ramte mig på én gang."
"Jeg har ventet i årevis på dette øjeblik,
den dag, du kunne se mig i øjnene og fortælle mig hvorfor."
Var det det værd? Var det det hele værd?
Når man ser på de traumer, det forårsagede,
er der ingen tvivl om, at det vil påvirke de familier for altid.
Og det kan have påvirket børnene for livet.
Det er i sandhed en forfærdelig sag.
På din adfærd at dømme ved du vist, at du har fortjent en fængselsdom.
Kendra Licari, catfish-moren, skal i fængsel i mindst halvandet år.
Dommen lå i den høje ende af strafferammen, 19 måneder.
Det var rart at tale til hende og at spørge hvorfor.
Jeg ved, at jeg aldrig får den virkelige årsag at vide.
Jeg tror, hun blev besat af Owen,
hvilket er hårdt som mor og voksen kvinde.
Men jeg tror, hun ønskede sig et forhold med Owen,
som tydeligvis er uacceptabelt for en på hendes alder.
Jeg følte, hun var tiltrukket af mig.
Hun var super venlig:
"Jeg henter dit for dig, gør dat."
Det er bare...
Det føltes ikke som min kærestes mor.
Det føltes som noget mere.
Hun gjorde ting for mig. Hun skar min bøf ud for mig.
Det nåede et punkt, hvor det næsten var for underligt.
Hvis man ser på, hvordan hun glorificerede ham
og ville gøre alt for ham
eller bare ville have, at han bemærkede hende.
Hun skrev til ham ud af det blå og forsøgte at holde kontakten med ham.
Hun kom til alle hans kampe, selv da Lauryn og han slog op.
Det er ulækkert.
Hun bad mig begå selvmord.
Det gør mig lidt trist.
"Hvorfor beder min egen mor mig om at gøre det?"
Jeg har talt med hende om det,
men ikke spurgt: "Hvorfor sagde du, at jeg skulle begå selvmord?"
Jeg undrer mig stadig over det. Jeg ved stadig ikke hvorfor.
Ville jeg gerne kende sandheden? Absolut.
Hvad var det i hendes hoved, der forårsagede det?
Hvad fik hende til det?
Jeg ved, min far er vred og nok aldrig tilgiver hende,
men jeg skød det bare fra mig
og har det forhold til min mor, som jeg vil have.
Jeg kunne lide kontakten med min mor i fængslet.
Vi kunne tale sammen mandage og onsdage.
Vi talte bare om vores dag, ting, der skete, sjove anekdoter.
Hun sendte mig e-mails, og vi kunne maile frem og tilbage.
KENDRA LICARI HEJ, KRØLTOP...
JEG ER SUR. DU SAGDE KUN FARVEL...
IKKE JEG ELSKER DIG. JEG TILGIVER DIG.
ELSKER DIG! HA EN FANMIDYGENDE DAG
(KOMBINATION AF FANTASTISK, FORMIDABEL OG FORRYGENDE)
Hun fik det til at virke, som om alt gik bedre,
og hun fik mig i bedre humør.
GOD MORGEN, SMUKKE DATTER!
JEG SAVNER DIG HELT VILDT.
DU ER DET KLARESTE LYS I UNIVERSET.
JEG SENDER SOMMERFUGLEKYS.
RINGER I AFTEN.
ELSKER DIG. ELSKER ELSKER ELSKER ELSKER
ELSKER DIG. JEG ELSKER DIG!
JEG EEEEEELSKEEEER DIG!
UNDER ET ÅR HØJST... GLÆDER MIG SÅ MEGET.
Min mor kom ud af fængslet den 8. august 2024.
Jeg håber, vi kan genopbygge forholdet,
fordi jeg føler, jeg mangler en del af mig selv.
Om så det er den kvindelige del, eller bare det ikke at have min mor.
Når jeg kigger tilbage,
er jeg meget skuffet over mig selv for at lade det komme så vidt.
Jeg svigtede min familie.
Jeg svigtede mig selv, og det er svært.
Så...
Den periode af mit liv er ikke, hvem jeg er som person.
Det er ikke den, jeg var, og det er ikke den, jeg er i dag.
Lige siden Lauryn blev født, har vi altid været tætte.
Familie betyder meget for mig,
så jeg har altid vidst, jeg ville stifte familie.
Og da vi
blev gravide,
husker jeg, da vi sad ved lægen og hørte hjertelyden for første gang.
Man får kuldegysninger.
Nogle gange tænker man, man ikke kan elske mere.
Og pludselig bliver denne lille baby placeret i ens arme,
og det er en helt ny verden.
En helt ny følelse.
Da hun blev ældre,
begyndte der at dukke ting op, som jeg havde fortrængt.
Meget af det var gamle traumer, der begyndte at dukke op igen,
som jeg ikke kunne håndtere.
Da jeg var 17,
blev jeg voldtaget.
Og da
min datter nåede teenagealderen,
blev jeg bange, meget bange.
Hun skulle ikke udsættes for det samme som mig.
Og...
Og jeg tror, det førte til,
at jeg ikke kunne finde ud af at håndtere tingene.
Det var hårdt, fordi jeg genoplevede, hvad jeg havde været igennem,
men på samme tid...
...ville jeg beskytte hende.
Jeg prøvede at styre udfaldet af hendes rejse.
Jeg var bange for at lade hende blive voksen.
Jeg ville beskytte hende og holde hende tæt på.
Jeg frygtede, at hun skulle blive voksen,
fordi jeg frygtede, hvad der kunne ske for hende.
Jeg har ikke talt med Lauryn i meget lang tid.
Jeg og Owen taler slet ikke sammen nu. Jeg ser ham på gangen,
men vi interagerer overhovedet ikke.
Ja, jeg var vred på Lauryn.
Jeg tror ikke, jeg kommer til at tale til hende igen.
Lauryn var så ung, da alt dette skete.
Jeg mener ikke, at det er hendes skyld,
at hendes mor var sådan og ønskede dette udfald.
Khloe gik glip af et helt år af,
hvad der skulle have været den bedste tid i hendes liv.
Et år, hvor folk pegede fingre ad hende og ikke troede på hende,
krydsforhørt af sine forældre og ikke troet på af flertallet.
Jeg tror, jeg mistede mange venskaber på grund af det.
Først var jeg og Owen... Vi var alle venner.
Jeg, Macy, Owen og Sophie sad ved samme bord.
Jeg har dårlig samvittighed over for Khloe.
Over at give hende skylden
eller hendes familie.
Vi tog udgangspunkt i enhver oplysning, vi havde,
hvilket ikke var meget i løbet af de to år.
Jeg har det meget skidt med at have gjort det mod hende.
Jill ansporede det.
Indvirkningen på vores familie skyldes hende og Mike Main.
En dag eller to efter vores første samtale
skrev jeg en sms til ham, hvor der stod, at en stor del af mig tror,
at det er Kendra, der står bag.
"Jeg ved ikke, hvad du ved om hende, Mike, men hun er ikke en sanddru person."
Jeg sagde til en anden, at Shawn og Lauryn vil fremlægge det,
som om de var uvidende ofre, og de ville slippe godt fra det,
fordi Mike Main ikke gjorde sit arbejde med at efterforske dem.
Og sådan gik det.
Det er jeg stolt af.
Jeg holdt det inde. Det er godt.
Gudskelov for Brad Peters. Uden ham var der ikke sket noget.
Eller hvem ved, hvor det ville være endt med Kendra?
Man ser, hvordan det ender i alle de andre dokumentarer. Ikke godt.
Hvem ved, hvad hun ellers havde gjort, hvis hun ikke var blevet fanget?
Okay.
Var det alt?
Kom så!
Jeg og min far er blevet så meget tættere efter det.
Du ved, jeg elsker dig, ikke?
- Jo, nogle gange. - Nogle gange? Jeg elsker dig.
- Jeg elsker dig. - Okay.
Jeg er stolt af dig. Du er en god pige. Okay?
Elsker dig.
Vi har det bare så godt sammen.
Vi kan finde noget at grine af i alt, vi laver.
Hey.
Det er sjovt at se hende smile, fnise, være et barn
og gøre dumme ting, som vi plejede at gøre.
Hun opsøger far meget mere.
Hun vokser, og det er utroligt.
Hun udvikler sig til at være en smuk kvinde.
Jeg må ikke se min mor, nu hvor hun er ude.
Jeg vil se min mor, når tiden er inde.
Jeg tror, det ville være
en lettelse at se hende, men også hårdt.
Jeg har ikke set hende i halvandet år.
Vi ved begge to,
at vi er med hinanden uanset hvad.
Jeg ville gerne stole på hende, men kan nok ikke.
Nu hvor hun er ude, ønsker jeg bare, at hun får hjælp.
DU HAR INGEN VENNER ALLE HADER DIG
Så vi ikke falder ind i de gamle mønstre, når vi ses.
Jeg tror bestemt, vi kan få et godt forhold.
FUCK A, KLAMME SÆK
Jeg ved, at vi begge skatter vores bånd
højt.
DRÆB DIG SELV NU, SÆK
At være det forhold foruden gør ondt på mig,
og det ville hjælpe os begge at genopbygge vores relation.
Jeg elsker hende over alt på jorden.
LAURYN HAR PLANER OM AT STUDERE KRIMINOLOGI PÅ UNIVERSITETET.
HAR DU PSYKISKE PROBLEMER ELLER SELVMORDSTANKER,
KAN DU LÆSE MERE PÅ WANNATALKABOUTIT.COM
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil