Downloaded from YTS.MX
VŠECHNY TEXTOVÉ ZPRÁVY POUŽITÉ VE FILMU JSOU SKUTEČNÉ
Official YIFY movies site: YTS.MX
NEZNÁMÉ ČÍSLO
- Klapnout? - Jo.
Super.
Jsem Lauryn Licariová.
Vyrostla jsem v Beal City v Michiganu.
Beal City je strašně malé. Je tu jeden semafor a dva bary.
Chodím na místní střední.
Je to fakt malá škola pro malou oblast
a všichni se tu znají.
Já jsem Sophie Weberová.
Chodím na střední školu v Beal City s Owenem, Macy a Lauryn.
Nedá se tu nic dělat, jenom chodit po městečku.
Nikdo nemá na práci nic než probírat ostatní lidi,
dokonce i rodiče.
Ti mluví o tom, co děláme my puberťáci,
a podle mě je to dost toxická věc, která se přenáší dál.
Spousta lidí tráví třeba i 13 hodin na telefonu,
to je podle mě trochu moc.
Na telefonu jsem fakt ráda.
Baví mě TikTok a Snapchat.
Ráda si píšu s kamarády.
Lidi už teď jinak nekomunikují
než přes telefony.
První telefon jsem dostal ve 13.
Už ho měli všichni. Chtěl jsem zapadnout.
Dostával jsem se do toho věku, sociální sítě frčely
a já prostě chtěl být cool.
Telefon může být super, spojíte se s kamarády a tak,
ale taky může být pořádně nebezpečný.
Je šílené, že mít telefon může být i hrozná noční můra.
TŘI LIDÉ NEZNÁMÉ ČÍSLO
Jsi nejhnusnější člověk, co znám.
Středoškolačka z Michiganu byla víc než rok terčem kyberšikany.
A je velmi šokující, na koho padlo podezření.
V některých textovkách byly detaily,
které nasvědčovaly tomu, že je někdo sleduje.
Člověk musel vážit každé slovo,
aby nebyl podezřelý.
Přicházelo 40 až 50 zpráv denně.
Když se zapojila policie a pak i FBI,
bylo vidět, jak rychle to eskalovalo.
Poslala jste takhle někomu z nich něco?
Pronásledování je trestný čin.
Musím vědět, že jsi v bezpečí.
Čím víc máte přátel,
tím spíš vás některý z nich zradí.
Je šílené, že se tohle mohlo stát v Bealu.
Brzy se to ještě mnohem zhoršilo.
NEZNÁMÉ ČÍSLO TOXICKÉ TEXTOVKY
ŘÍJEN 2020
Jedna spolužačka každý rok pořádala halloweenskou párty,
které se účastnili všichni naši spolužáci i rodiče.
S Lauryn jsme spolu chodili asi rok
a ji nepozvali,
ale vlastně jsem ji pozval já – když půjdu já, ona půjde se mnou.
Na tu párty jsem nechtěla jít.
Holky z naší třídy neměla moc ráda.
Chtěla být jen se mnou, bez ostatních.
Asi dva týdny před tou halloweenskou párty
jsme dostali zprávu z neznámého čísla ve skupině.
Ahoj Lauryn, Owen se s tebou chce rozejít.
Už tě nemá rád a trvá to už dlouho.
Je jasný, že chce mě.
Směje se, usmívá se, hladí mě po vlasech.
Nevím, co ti řekl, ale přijde na halloweenskou párty
a chceme si zašukat.
Ty jsi milá holka, ale já vím, že mu můžu dát, co chce.
Takže smůla!
Nechápala jsem, kdo to může být.
Možná si z nás vystřelil někdo z kamarádů.
Zeptal jsem se Khloe, je to má kámoška a pořádá tu párty.
Ptal jsem se, kdo to mohl poslat.
Vyptával jsem se lidí, jestli to nebyli oni.
Říkal jsem, že to brzy přestane.
Po halloweenské párty ty zprávy docela ustaly
a všechno se zdálo lepší.
Ve škole bylo všechno v pohodě. Všichni jsme kamarádi.
Neměli jsme s nikým žádný konflikt, který by ty zprávy mohl vyprovokovat.
Z nového školního roku jsem byla nadšená,
ale pak, skoro po roce,
zprávy začaly chodit znovu.
11 MĚSÍCŮ OD PRVNÍ ZPRÁVY
Jak se má „šťastný“ pár?
Připravuje se na konec „zlatého“ vztahu?
Říká se, že spolu zůstanete navždy.
NĚKDO TO UŽ NECHCE POSLOUCHAT
Owen miluje mě a vždycky mě milovat bude.
Bude můj a tvůj osamělej, hnusnej zadek zůstane sám.
Vypadalo to, že ty textovky měly mě a Owena rozdělit.
Věděla jsem, že to není nikdo, koho znám,
jinak bych měla jeho číslo uložené.
Nebyl k tomu žádný důvod.
První zpráva přišla po té párty.
To se prostě stalo a pak přišly další.
Chtěla jsem tomu člověku zavolat, abychom zjistili, kdo to je,
ale vždycky, když jsme to zkusili, tak nám jen napsal.
Nikdy to nezvedl.
Do prdele, Lo, přestaň mi volat. Nebudu to brát.
Často mě ten neznámý odesílatel oslovoval přezdívkou Lo.
Tak jsem si začala myslet, že to musí být někdo z mého okolí
nebo z mých dřívějších přátel.
Chodilo mi minimálně šest zpráv denně.
Bylo to otravný,
věděla jsem, že Owen s tím nemá co dělat
a že on taky netuší, o co jde.
Před tím vším
jsem chodila s Owenem a měla jsem fajn život.
Milovala jsem život.
JSEM TVÁ HOLKA TY MŮJ KLUK
S Owenem se znám od sedmé třídy, kdy mi bylo 12.
Líbil se mi.
Lauryn byla stydlivá, ale milá.
Byla laskavá.
Vždycky jsme si jen povídali,
ale nakonec jsem ji jednou pozval na rande.
Byl jsem hrozně nervózní.
Byl jsem nejistý, hrozně jsem se červenal.
Lauryn se začala bavit s klukem, Owenem,
a já říkal: „Ty se bavíš s klukem? Není to nějak brzo?“
Prostě táta, no.
Měli hodně společného. Dost sportovali.
O Halloween spolu chodili koledovat.
Takové maličkosti.
Jaké bylo první rande? Kam jste šli?
Mami, víš to?
Pamatuju, že Owen přišel domů
a řekl mi, že ve třídě je jedna hezká blondýnka.
Měli společné zájmy, hlavně atletiku.
Owen hodně sportoval a Lauryn taky,
přišlo mi, že se k sobě fakt hodí.
Začali jsme se vídat všichni, podnikat věci společně.
Moje rodina si ji oblíbila. Prostě jsme si sedli.
Kendra se hodně skamarádila s Owenovou matkou Jill.
Navštěvovali jsme se. Dělali jsme táboráky,
seděli jsme spolu a děti si hrály.
- Poletí to. - Zapálí to oheň.
Lauryn a Owen se pořád usmívali a chichotali.
Byli jako středoškolský pár z filmu.
V prváku je považovali za zlatý pár.
Myslím, že ve třídě na ně občas žárlili,
možná toužili mít vztah nebo holky chtěly, aby si jich kluci všímali,
a oni dva tohle měli.
Určitě tam něco takového bylo.
Ve škole v Beal City je školka, základka i střední, všechno v jedné budově.
S lidmi na střední
jsem vlastně vyrůstala od školky.
Na jednu třídu je jen 30 dětí.
Máme skupinové chaty. Jsme přátelé. Není mezi námi žádná nenávist.
Jsi nejhnusnější člověk, co znám.
Měli jsme společně hodinu chemie,
kde jsme spolu seděli. A Owen nám jednou pověděl, co se děje.
Nejdřív jen to, že dostává divné zprávy
a neví, od koho jsou.
Ale jak jich přibývalo,
začal nám říkat, co v nich vlastně je
a že jsou tam věci,
které jsme si říkali ve škole.
OWEN S NÁMA PŘI CHEMII RÁD DRBE SOPHII
Nikdy jsem nepodezírala kluky ze třídy,
ti se o ostatní moc nezajímají,
nestojí o konflikty.
Kluci jsou nekonfliktní. My jen sportujeme a bavíme se.
Zlé bývají spíš holky.
Chtěl jsem ten výběr co nejvíc zúžit.
Každý večer jsme to po FaceTimu probírali
a ptali se, co ten den přišlo a kdo byl zrovna poblíž.
Sestavovali jsme seznam, která parta to může být
nebo kdo konkrétně.
Myslím, že v bealské škole jsou různé party.
Ti oblíbenější,
pak tu byla parta roztleskávaček.
A pak další parta holek, kam patřila moje sestřenka Adrianna,
a ta nebyla moc konfliktní.
Myslel jsem na ty tišší holky, ty můžou být technicky zdatné.
Nevěděla jsem, jestli vůbec chodí na Beal.
Jestli je to někdo ze školy.
Když to přijde v určitou chvíli, ze školy to moc lidí být nemůže.
Když dostanu zprávu uprostřed školního dne,
podívám se kolem a vidím, jestli někdo drží telefon.
Ten člověk věděl, co jsem dělala ve třídě.
Zasraná mrcho. Nenos zasraný legíny.
Nikdo není zvědavej na tvoji anorektickou prdel.
Promýšlela jsem, v čem mám chodit,
jak vypadám, jaké mám vlasy.
Hodně to ovlivnilo, jak přemýšlím o sobě.
Jsi k ničemu a nic neznamenáš. Nikdy jsi neznamenala.
Vypadni a něco se sebou udělej.
Owen už se na tebe nepodívá a nepromluví s tebou.
Totálně jsi mu posrala život.
Jeho rodina tě za to nenávidí.
V životě už si tě nevšimne.
Koukej zmizet, svině. On s tebou skončil.
Lauryn jednou přišla ze školy
a měla příšerný výraz a náladu.
Ptal jsem se, co se děje.
Řekla, že ve škole dostala takovou blbou textovku.
Už jsem z toho byla hrozně otrávená.
Ale máma řekla, ať to ignoruju.
Že je jasné, že jsem krásná.
Radila mi, ať ty zprávy nečtu.
Říkala jsem jí, ať je dál sama sebou a nenechá se tím vytočit.
Nevěřila jsem, že by jí někdo chtěl ublížit.
A pak se to ještě zhoršovalo.
TÁHNI MRCHO HNUSNÁ COURO
MYSLÍM TO VÁŽNĚ HNUSNÁ MRDKO
S Owenem to děláme pusou prstem a šukáme.
Došlo to tak daleko, že jsem už nechtěl do školy.
Nevěděl jsem, komu můžu věřit.
A pak jsem se rozhodl říct to rodičům.
Jeho péro a prsty, moje kunda a pusa.
Je jim 13.
Na holku nebo kluka z devítky je to dost síla.
Bohužel jsme museli
Owenovi každou noc brát telefon.
Hádal jsem se s nimi. Rok jsem neměl telefon. Chtěl jsem soukromí.
Museli jsme si všechny ty zprávy přečíst, od začátku do konce.
Někdy těch zpráv přišlo
třeba 30, 40, 50 za den.
A to nám přišlo hodně přehnané.
S Shawnem a Kendrou jsme se rozhodli,
že všichni čtyři zajdeme do školy
a ukážeme, jak hrozné už to je.
Doufali jsme, že škola něco podnikne.
Některé zprávy přicházely v době vyučování.
Když jsou na školním pozemku, zodpovídá za ně škola.
Tak jsme mysleli, že se na to škola zaměří.
Podle mě to škola bohužel moc dobře nezvládla.
12 MĚSÍCŮ OD PRVNÍ ZPRÁVY
Myslel jsem, že půjde o typické vyšetřování kyberšikany,
kterou dnes bohužel ve školách řešíme často.
Ale ukázalo se, že tahle situace je jiná než obvykle.
Když mi některé zprávy ukázali,
ohromilo mě, jak jsou jedovaté.
Se šikanou takového rozsahu jsem se nikdy nesetkal.
Oblíkáš se jak zasraná děvka.
Chceš upoutat pozornost. Jdi do hajzlu.
Mý kozy v jeho obličeji.
Je z nich nadrženej.
Udělá se z nich.
Co to proboha je?
Byly tak vulgární a sprosté,
že se červenal i 53letý chlap.
Důkazy byly pozoruhodné,
nehoráznost těch textovek,
věděli jsme, že je to vážné.
Mě a Owena odvolali z poslední hodiny,
a já si cestou říkala:
„Ale ne, ono se to bude řešit.
Hrozně se bojím.“
Nevěděli jsme přesně, o co jde, tak jsme zavolali Lauryn,
nic jsme nevěděli.
Mohla si je posílat sama, aby si získala pozornost…
Netušili jsme.
Zkoušeli jsme se nahlas bavit před některými lidmi
a čekali, jestli se to v textovkách objeví.
A stalo se to, jen když jsme to říkali blízko Lauryn,
a to nás zaujalo.
Lauryn se mnou nikdy nic přímo neprobírala.
Vždycky byla taková uzavřená.
Nedávala najevo emoce.
A mluvila jen o sportu a věcech, co pro ni nebyly moc důležité.
Měla kamarády, ale nebylo jich moc, a vždycky byla celkem tichá.
Tak mě napadlo, že si Lauryn možná ty zprávy posílá sama,
aby ji to víc sblížilo s Owenem,
a trochu se zdálo, že vyhledává pozornost,
a takhle ji k sobě mohla přitáhnout.
Promluvili jsme si s Owenem a Lauryn,
ale na základě jejich upřímných reakcí jsme je poměrně rychle vyloučili.
Ve škole se z toho stalo trochu ožehavé téma.
Do školy Beal City chodí 700 dětí.
V téhle situaci
to mohl být kdokoli.
Zašel jsem za pár studenty, kterým jsem věděl, že můžu věřit,
a zeptal se na tu situaci.
Položili jsme těm dětem všechny možné otázky.
Nevěděli o tom skoro nic.
Tak jsem zahájil kamerový dohled,
zaznamenával jsem, kdy přišla textovka,
a pak jsme na videu sledovali, jestli uvidíme, jak někdo
v tom čase posílá zprávu.
Pan Boyer chtěl, abych mu napsala, když mi přijde zpráva,
aby zjistil, kdo byl na telefonu.
Tak jsem věděl, kdy máme začít kontrolovat kamery
a hledat někoho, kdo se omluvil ze třídy.
Tohle všechno dělali, ale pořád nic neměli.
Ty zprávy chodily dál.
Protože nepoznáte, jestli posílají snapchat, nebo obtěžující zprávu,
když se díváte na video.
S Kendrou jsme spolupracovaly.
Byly jsme ve škole skoro každý den
s nějakým postupem nebo akcí.
Říkaly jsme si: „Ahoj, víš, jestli Lauryn dnes něco přišlo?
Tohle dostal Owen.“
Probíraly jsme to.
Spolu jsme mohly mluvit v podstatě o všem,
sdílet věci,
podporovaly jsme se.
Mluvily jsme o to těch zprávách s panem Boyerem.
Jako jedno z prvních opatření jsme zvažovali zablokování odesílatele.
To v tomhle případě nebylo možné, protože používal
aplikaci na generování náhodných čísel.
Zkoušeli jsme to číslo zablokovat, ale hned to přišlo z jiného.
Dál jsme poradili, ať si studenti změní čísla.
O tom jsme chvíli přemýšleli,
ale věděli jsme, že je to někdo blízký.
Někdo, kdo vždycky věděl, kde ti dva jsou,
a báli jsme se, že nikdy nezjistíme, kdo to je, a pustíme si toho člověka domů.
Jestli je to někdo z jejich přátel, bývá u nás doma?
Otevíráme dveře někomu, kdo napáchal tolik škody?
Takže jsme se nechtěli vzdát naděje, že to zjistíme.
VÍTEJTE VE ŠKOLE BEAL CITY
Ani nevím, kolikrát
jsme stály v slzách v ředitelně a prosily:
„Můžeme zavést pravidla na omezení mobilů?
Proč má k tomu moje dítě přístup, když by se mělo učit?“
Já jsem pro, aby děti měly telefony ve školách,
protože mobily… Třeba já ho používám jako osobní kancelář.
Já na telefonu hodně pracuju.
Vím, že se dají používat ve výuce jako vzdělávací nástroje.
13 MĚSÍCŮ OD PRVNÍ ZPRÁVY
My zvítězíme. Slibuju. Owen tě nemá rád.
Nemiluje tě.
Chce sex, kouření a muchlování.
Nechce tvoji ubohou prdel.
S Lauryn jsme měli ohledně textovek jasno,
ale ona po čase začala pochybovat o sobě i o našem vztahu.
Ve čtvrtek spolu budeme v hotelu a tvůj ubohej zadek tam nebude.
A pak ten pisatel začal tvrdit, že spolu chodíme.
Už jsem si nebyla jistá, jestli můžu Owenovi ještě věřit.
Začali jsme se mnohem víc hádat.
Obviňovala mě z věcí, které se nestaly,
protože věřila těm zprávám.
Byli jsme kvůli tomu jeden na druhého naštvaní,
i když bychom neměli být.
Ten pisatel chtěl hlavně, abychom se s Lauryn rozešli.
Jednou jsme si volali
a já jí řekl, že už je toho moc
a že když mu dáme, co chce, možná toho nechá.
A třeba to pak můžeme zkusit zas.
Zlomilo jí to srdce.
Moc ji to bolelo.
Byl moje první láska.
Byli jsme spolu přes dva roky.
A prostě jsme se spolu přestali bavit.
Promluvila jsem s Lauryn a připomněla jí:
„Víš, kdo Owen je.
A…
jako člověk,
i kdyby tě neměl rád, tak by nic takového neřekl.
A bohužel to jejich vztah poznamenalo.
Těch zpráv prostě už bylo moc.
Posledních sedm měsíců jejich vztahu
už to bylo jen: „Mluvil jsi s touhle holkou?
Byl jsi s tím a s tím?“
Byla to spousta lží.
Myslím, že jediným cílem těch zpráv bylo nás rozdělit.
Jenže když jsme se rozešli, textovky se ještě zhoršily.
Zjistit, že ten člověk pořád usiluje o to, co chtěl,
bylo zničující.
MYSLÍ, ŽE JSI HNUSNÁ
JSI PRO NĚJ UBOŽAČKA
NENÁVIDÍ TĚ! VYHRÁL
BLBÁ HNUSNÁ PRDEL NICKO
Zabij se, mrcho.
Kdybys chcípla, bylo by mu líp.
Když jsem si to přečetla, totálně mě to šokovalo.
Bylo mi z toho smutno. Psychicky jsem na tom byla špatně.
Je to čím dál horší.
Některé zprávy byly zvrácené. Aby se Lauryn zabila.
Že by neměla žít. Ať už nechodí do školy.
MRTVÁ #BUMBUM #SEBEVRAŽDA
Můj krevní tlak prudce stoupal.
Když je nějaký student vystavený takovému obtěžování
po tak dlouhou dobu, obávám se o jeho duševní zdraví.
Na emočním zdraví mladého člověka to musí zanechat obrovské stopy.
NEJHORŠÍ PÁR VYCHRTLÁ MRCHA
ŠKOLNÍ DĚVKA
JE NÁŠ VDĚČNÁ MRCHO
VYHRÁLI JSME
Člověka to dokáže pořádně rozhodit.
OWEN CHCE TVOJI SMRT
Co se stane, když už toho to dítě má dost
a pisatele už to neuspokojí
nebo už ty zprávy nemají odezvu, jakou chce?
Jednou někdo vybuchne.
Už toho hajzla musíme dostat.
Varování, oddělej se sama, než to uděláme my.
Když začaly chodit fyzické výhružky, jako rodiče jsme se báli,
že se našim dětem může něco stát.
Tam se to zlomilo.
V té době se taky do věci zapojil strážník Main.
15 MĚSÍCŮ OD PRVNÍ ZPRÁVY
Kontaktovali mě ze školního obvodu
ohledně kyberšikany a obtěžování.
Sešli jsme se ve škole. Byli tam rodiče obou dětí.
A také školní inspektor a ředitel.
A rodiče mi sdělili, že k tomu obtěžování dochází
víc než rok.
Obě matky, Jill a Kendra,
se o své děti hodně bály,
o jejich duševní stav
i jak se to projeví na jejich školním prospěchu.
Prosily o pomoc.
Nejhorší je strach, že z toho obě děti budou mít emocionální trauma.
Když to dospěje do bodu, kdy už to trauma neunesou,
je tu obrovské riziko sebepoškození.
Je to opravdu velmi znepokojivé.
Věděl jsem, že hledám skupinu studentů,
kteří mají velmi těsné pouto.
Slíbili, že budou mlčet.
Nikomu neřeknou, co dělají.
To byla moje představa zpočátku.
#VYRIDTETUMRCHU
Šerif přišel jednou dvakrát týdně do školy
a ptal se třeba, kdy přišla poslední zpráva,
o čem byla.
Jak se to vyvíjí? Nějaké změny?
Něčeho míň, víc, stejně?
- Ne tolik zpráv. - Dobře.
Nenech se těmi kecy ničit.
Dělá to někdo nemocný.
Tak, tím bychom začali.
Dobrá trefa.
V basketbalové sezóně se zprávy začaly týkat našich zápasů.
Pamatuju si, že v jednom zápase
jsem nenahrála žádný bod.
Tak mě za to ve zprávách setřeli.
Jsi nejhorší. Měla bys toho nechat, zranit se a skončit.
Smutné je, že Lauryn je fakt skvělá sportovkyně,
ale v podstatě to vzdala.
Možná to posílal někdo, kdo ten zápas sledoval.
V některých textovkách byly detaily,
které nasvědčovaly tomu, že je někdo sleduje.
Lo, ty mrcho, víme, že hraješ.
Zavolala jsem Kendře: „Ty ty holky z basketu znáš.
Já je moc neznám.
Mohla by to být jedna z nich? Přeci jsi je trénovala.
Která s ní soupeří?“
Tehdy jsem začala přemýšlet,
kdo je ve středoškolském týmu žárlivý nebo závistivý.
V jedné zprávě bylo, kolik bodů získali „oni“
v zápase večer předtím.
Tak nás s mámou napadlo zjistit,
kdo tolik bodů získal.
Máma byla dobrovolná zapisovatelka bodů.
Napadlo ji podívat se do výsledků.
Tak jsme zjistily, že takový počet bodů měla jen jedna osoba.
Khloe Wilsonová.
Jako, cože? Počkej.
Khloe to nemůže být.
Khloe a Owen byli…
Nebyli… Nevím, jak jejich vztah vysvětlit.
Byli trochu víc než přátelé.
Vždycky se měli rádi.
Khloe se Owen líbil.
Myslím, že za ním vždycky přišla a mluvila s ním, abych žárlila.
Owen a Khloe se hodně spřátelili.
Ale pak začal chodit s Lauryn.
Jo, Lauryn a Khloe se nikdy nemusely.
Khloe jako dítě nebyla nejmilejší,
nebyla zlá, ale rozhodně nebyla ani hodná.
A myslím, že Lauryn někdy něco řekla
a ta ji pak neměla ráda.
Khloe jsem neměla ráda, protože podle mě jsme každá jiná.
Hrály jsme spolu basket a prostě jsme si nesedly.
Ve škole se nás ptali,
jestli si umíme představit, že by to dělala Khloe.
Tehdy jsme řekli, že jsme s ní dřív pár problémů měli.
V sedmé a osmé třídě Khloe několikrát nařkli,
že šikanovala nebo se nechovala hezky k jedné osobě.
Ředitel si ji pořád předvolával a ona tvrdila, že nic nedělá.
Byla vůdčí typ.
Tehdy měla velkou skupinu přátel.
I na několika dalších školách.
Takže myslím, že některé lidi,
netvrdím, že je to uráželo,
ale možná sami taky něco takového chtěli.
Odprav se sama, nebo to uděláme my.
#BUM
Začal jsem prověřovat dívku jménem Khloe Wilsonová.
V basketbalovém zápase získala 12 bodů.
K. WILSONOVÁ
Dozvěděl jsem se, že hodně zpráv
bylo o halloweenské párty.
To bylo zajímavé, protože jsem zjistil, že tu párty
pořádala Khloe a její rodina.
Možná měla Khloe zájem o Owena,
což mohl být jeden z dalších motivů. Mohla… na Lauryn žárlit?
Dobře. Khloe, jak se máš? Posaď se tam.
Šerif Main.
Pověz mi svůj příběh. Prostě, povídej.
Dobře. Takže… Já jsem ani…
Vůbec jsem o tom všem nevěděla,
asi dokud nezačala volejbalová sezóna.
Sem tam jsem něco slyšela od Owena.
Moc jsem s nima nemluvila.
S Lauryn si nejsme blízké. A pak z toho začali vinit mě.
Je tu 348 stran.
Ty zprávy jsou sprosté. Je to víc než obtěžování.
Tohle je… To je stalking.
Já to chci zastavit. Musí to přestat.
No, já s tím nemám nic společného.
Pořád se mnou někdo je.
Kdybych něco dělala, někdo by si všiml.
Myslel jsem, že to Khloe projde, protože její táta je policista.
Něco udělá, aby to zahladil.
Napadalo mě leccos.
Pátral jsem a ve škole se dozvěděl,
že Khloe hodně kamarádí se Sophie a Macy.
Jsou dost uzavřená skupina, tak mě napadlo,
že to přesně hledám.
Ty tři, které vědí, co se tu děje.
Promluvím si s těmi dvěma dívkami a rychle tomu přijdu na kloub.
17 MĚSÍCŮ OD PRVNÍ ZPRÁVY
Se Sophií jsme si vždy byli blízcí. Naši rodiče se kamarádí.
Takže jsme spolu strávili v podstatě celé dětství.
Možná jsem Owena Sophii trochu odvedla,
tak se mi mohla chtít pomstít.
- Ahoj, Sophie? - Jo.
Ahoj. Dnes mluvím se spoustou lidí.
Tušíš proč?
Nevím. Asi proto, že mám blízko k Owenovi.
- Fajn. Kamarádíš se s Khloe? - Jo. Jsme dobré kamarádky.
Myslíš, že to mohla udělat?
Nemyslím, protože její táta je polda,
není tak hloupá, aby něco takovýho udělala.
Děkuju.
Volal mi Mike Main,
že si pozval Sophie na pohovor
a že mluvili s celou skupinou dětí.
Zeptala jsem se Korin, která je má kamarádka,
jestli si o tom může s dcerou promluvit.
Už se to vymyká kontrole.
Vzala jsem Sophiin telefon a prošla si ho.
Zjišťovala, jestli tam Sophie má zprávy od Khloe
nebo ty aplikace na dočasná čísla.
Hádaly jsme se, křičely na sebe.
„Myslím, že o tom něco víš. Musíš vědět.“
Khloe, Macy a Sophie pořád byly někde spolu,
seděly v hloučku a koukaly do telefonů.
Z každýho dne ti uděláme totální peklo.
Tou dobou byli rodiče čím dál víc naštvaní na školu,
že neděláme víc.
Oslovila jsem trenéra basketu,
kterého štvalo, že holky z týmu jsou rozhádané.
Zeptala jsem se, jestli bychom si mohli s týmem promluvit
a ukázat jim, co se děje.
„Můžete jim projít telefony?“
A on hned souhlasil.
Nápad se mu líbil, jen to prý musí projít přes školu.
Pak nám pan Chilman sdělil, že to nepůjde.
Rodiče chtěli přijít do tříd
a sami se zapojit do vyšetřování.
Pořádat hromadná setkání, konfrontovat lidi
a začít ukazovat prstem.
Řekli jsme jim narovinu,
že to nepůjde tak, jak si představují.
Jill a Kendra přišly do školy a spustily na Dana.
Inspektor jim naštěstí řekl, že se zbláznily.
Předvedly ve škole scénu.
Jednu dobu
se Owen snažil přimět Khloe, aby se přiznala.
Pořád na ni tlačil, každý den.
Druhý den pak Owen Khloe napsal nebo zavolal
a omluvil se, že to psala matka.
Jill posílala zprávy a vydávala se za Owena.
Všechny důkazy ukazovaly na Khloe.
S Macy jsme ji konfrontovaly
a ona se rozčílila,
říkala, že to nedělá ona, a nechápala, proč jí nikdo nevěří.
Nejdřív se mě zeptal Owen, jestli to dělám já.
Řekla jsem, že ne.
Pak se mě na to ptali čím dál víc,
protože jakmile ta otázka padla,
začalo všechno ukazovat na mě.
Později Owenovi a Lauryn psala čísla s předvolbou oblasti na Floridě.
A dozvěděli jsme se, že Khloe je právě s rodinou na jarní prázdninách
v téhle floridské oblasti.
A když přicházejí zprávy s těmi předvolbami,
napadne vás, že zas ukazují na ni
jako zájmovou osobu.
Myslím, že jsme byli sotva hodinu za hranicí
a Mike nám píše, že to teď přichází z Floridy.
Já na to: „Já to nejsem. Nevím, co ode mě chcete.“
Táta řekl, ať mi prověří telefon.
Khloe nám poskytla telefon k forenznímu stažení dat.
Ale v jejím telefonu nic nebylo.
Kurvy, včera jsem mluvila s policajty.
Vzali můj telefon, prohledali ho, zkopírovali.
Nic špatnýho nenašli.
Khloe prohledala policie. Stáhli její telefon
a nám o tom pořád chodily zprávy.
Bylo to divný, protože kdyby to fakt psala Khloe,
proč by na sebe upozorňovala?
Chodily mi fotky se mnou a Khloe
a bylo to hrozně divný.
Ukazovala na sebe až moc.
Proč by posílala svou fotku, když nechce být odhalená?
Nikdo by na sebe přeci přímo neukázal.
Bylo skoro jisté, že to na ni někdo ušil.
Přemýšlela jsem, kdo z mé třídy by mě chtěl
tímhle způsobem očernit.
Jako vyšetřovatel
si musím dát pozor, abych nepodlehl tunelovému vidění.
Měli jsme asi přes tisíc stran zpráv.
Tak jsem každou přečetl
a hledal nějakou skrytou stopu.
Pár týdnů předtím
proběhla konverzace o mikině a pouzdru na telefon
a byla tam fotka.
A tu fotku poslal pachatel Owenovi a Lauryn.
LO, TO JEHO NOVÝ POUZDRO NA TELEFON JE FAKT HUSTÝ
To bylo děsivé, protože tu fotku
z našich rodinných Vánoc mohl pořídit
jen někdo, kdo tam byl s námi,
a to byly jen naše rodiny.
Šerif Main se nás zeptal, kdo mohl být na oslavě Vánoc
a zároveň v Owenově třídě.
A jediný člen rodiny, který je v jeho třídě,
je jeho sestřenice Adrianna.
Myslím, že Adrianna se na tom mohla podílet.
Byla v partě holek, které se spíš držely stranou.
S těma holkama jsme vyrůstaly a sportovaly
a mohly si myslet, že jsem na ně hrubá
nebo je prostě nemám ráda,
protože jsem ve sportu trochu soutěživá
a tak.
Tak jsem myslela, že třeba proto mě nemají rády.
Když jsme byli na střední, Adrianna si vymyslela,
že jsme ji šikanovaly
a že jsme po ní házely mrkev.
Podle Khloe to na ni někdo ušil.
- Tvoje sestřenice je Adrianna, že? - Ano.
Zdá se, že kdysi měla nějaký problém s Khloe,
ta se snaží zjistit, kdo by to mohl dělat.
Nikomu jinému nevadíme tolik,
aby na nás hodil šikanu někoho jiného.
Bylo pár dnů, kdy jsem nechtěla do školy.
Byla to pro mě stresující doba.
Byla jsem s Khloe a spol. ve volejbalovém týmu.
Měly svoji partu, a kdo nebyl její součástí,
byl považován za to, čemu říkám „outsideři“.
A když jste byli outsider, nechovaly se k vám hezky.
Minulou volejbalovou sezónu jsme řešili Adriannu a její mámu.
Začalo to loni.
Odstartovaly na volejbale velkou akci.
A jindy nás zavolali do Boyerovy kanceláře
a ukázalo se, že lžou.
Ale až když se přihlásilo pár rodičů,
co chodí na zápasy, a řekli, že je to nesmysl.
Není to pravda.
Pak vám připadá, jako by celý svět byl proti vám.
Jako by nebyla cesta ven.
V té době jsem neměla žádné dobré dny.
Nikomu jsem to neřekla. Máma si toho všimla a ozvala se.
Napsala na Facebook.
Nikoho přímo nejmenovala.
Jen řekla, čím si její dítě prochází.
Že je potřeba to napravit.
A pak se to…
neřekla bych vyhrotilo, ale vůbec nezlepšilo.
Vložili se do toho rodiče, psali věci na Facebook.
Její matka ze sebe dělala oběť.
Můj prst ukazuje na Adriannu. Podle mě je to ona.
Lidi mysleli, že jsem to na Khloe hodila já
za to, jak se ke mně chovala.
O těch zprávách jsem se dozvěděla, když mi napsal Owen
a ptal se, jestli mi taky chodí.
Řekla jsem mu, ať mi pošle ta čísla,
že se podívám, jestli je mám v kontaktech. A neměla.
Pak už jsem o tom neslyšela,
dokud mě nevyslechli policajti.
Další krok ve vyšetřování bylo samozřejmě promluvit s Adriannou.
KONTAKT S ADRIANNOU
Zeptal jsem se jí, jestli je do věci zapojená nebo o tom něco ví.
Zasypával mě otázkami. Bylo to hodně intenzivní.
Ptal se mě, jestli mám něco proti Lauryn.
Řekla jsem, že samozřejmě nemám.
Ptal jsem se jí na tu fotku z vánočního večírku.
…JESTLI TU FOTKU DĚLALA ONA.
Ptal se, jestli vím, kdo to fotil,
a jestli jsem to byla já.
Nevím, jak mě někdo může podezírat.
Ale bylo to hodně bolestivé, já byla ve škole tiché dítě.
S nikým jsem moc nemluvila. Nikomu jsem neublížila.
Nechápala jsem, proč si myslí, že bych to udělala.
Když jsem po hovoru s šerifem Minem přišla do třídy,
všichni na mě koukali, jako by věděli, co se stalo.
Jako bych byla vinna.
Můj názor na policisty se od té doby změnil.
Pokaždé, když teď na ulici projdu kolem policajta, bojím se.
Mám teď z policajtů strach.
Bylo to pro ni moc traumatizující,
předvolali ji k pohovoru s policajtem
o věci, o které toho moc nevěděla.
Navíc bylo absolutně vyloučené, že by s tím měla něco společného.
Jednou, po rozhovoru se šerifem,
jsem seděla s rodiči v obýváku…
a přišla mi zpráva z neznámého čísla.
Adrianno, Owen potřebuje pomoc. Musíme ho zbavit Lo.
Řekni jeho rodičům, že Lo je mrcha, posrala mu život.
Ty ji taky nenávidíš.
Vydělilo mě to.
Upustila jsem telefon. Rozbrečela jsem se.
Málem jsem si vybrečela oči. Byla jsem vyděšená.
Ptala jsem se, kdo to může být.
Jak to, že má moje číslo?
Bylo to děsivé, nečekala jsem, že by se mi to mohlo stát.
Na jaře 2022
jsme nežili svůj normální život.
Každou noc jsme skoro nespali.
Víš, co chceme.
OWEN CO CHCETE?
Chceme sejmout Lo.
Je to posraná nicka.
Ty zprávy chodily nonstop.
V jednu ráno, ve tři ráno. Neustále.
Vzbudíte se a vidíte tohle,
řeknete jo, dobrý ráno.
Doma jsme se začali kvůli těm zprávám hádat.
V domě bylo napětí, byla cítit hustá atmosféra.
Nemohli jsme se vystát,
všichni byli naštvaní.
Křičel jsem na Kendru, že nic nedělá.
„Tvrdilas, že to vyřídíš.“ Ona, že se o to postará.
Netrávila jsem dost času doma.
Ano, Lauryn byla priorita a já s ní byla často.
Ale Shawna jsem bohužel jako prioritu neměla.
Vždycky jsme se hádali.
Pak jsme se najednou museli stěhovat z místa na místo.
Vystřídali jsme čtyři domy, hrozný chaos.
A to vedlo k finančním potížím,
ještě horším, než už jsme měli.
Lauryn nespala Nutili jsme ji do školy.
Ráno plakala, že do školy nechce.
Nikdo nechce tvůj anorektickej placatej zadek a kozy.
Tvý kundy se nikdy nikdo nedotkne, ty hnusná děvko.
VYHRÁLI JSTE, VZÁVÁM TO
PROSÍM PŘESTAŇTE NEBO ŘEKNĚTE, CO MÁM DĚLAT
Když si to teď čtu,
tenkrát se ozvalo moje malé já.
Panebože.
Můj bože, to je z nedostatku spánku,
stresu, ale…
Dobře.
Takže nemůžeme dělat nic? Já…
Tohle je…
Změnili jsme číslo?
Telefon mám já.
- Fajn. - Mikeu, mám ho.
Už to zas jede celý ráno.
Včera to byla hrůza a…
Nevím, jak to udělat s Owenem a…
Neexistuje způsob, jak to vysledovat,
když ty zprávy posílají.
A oni to dělají…
Teď se mi posmívají
kvůli policii a je to…
Já nemůžu…
Dali jste Owenovi nový telefon?
Ne, teď zrovna žádný nemá.
Asi před týdnem,
možná jsou to dva. Ne.
Nechtěli dát Owenovi pokoj.
Tak jim poslal tuhle zprávu,
„Doufám, že si uvědomujete, že mám kvůli vám chuť se zabít.“
Nenapsal to správně,
ale takhle odpověděl,
což mě úplně vyvedlo z míry.
Jill řekla Mikeovi, že s tím půjde do novin,
jestli něco nevymyslí.
Mike Main vyslechl všechny ty lidi,
Khloe, Sophii, Macy, Adriannu,
ale pořád nebyl o nic blíž k odhalení, kdo za tím je.
Znovu řekl, že budeme muset Owenovi sehnat další telefon.
A já řekla, že to nestačí.
Někdo musí za ty činy nést zodpovědnost.
Vyčerpal jsem všechny zdroje, které jsem měl k dispozici.
Tak jsem případ a své záznamy předal FBI
a požádal o pomoc oddělení kybernetických zločinů.
18 MĚSÍCŮ OD PRVNÍ ZPRÁVY
V dubnu 2022
požádal šerif Mike Main o pomoc
v případu, který vyšetřoval.
Dal mi flash disk se 720 stranami textových zpráv.
Brad se zděsil, když viděl ty zprávy a chabou pomoc.
Viděl jsem podobné případy, kdy oběť už nemůže dál
a bohužel spáchá sebevraždu.
Jako první jsem chtěl
extrahovat všechna data z Owenova telefonu,
abych zjistil, jestli v něm
nejsou nějaké stopy po tom, kdo ty zprávy posílá.
EXTRAKCE DAT ZE ZAŘÍZENÍ
Provedl jsem úplnou extrakci.
To znamená, že se mi zprávy, fotky, e-maily,
a geolokace ukážou v samostatných souborech,
ale neobjevil jsem nic, co by naznačovalo,
že by ty zprávy posílal někdo z jeho přátel.
Takže extrakce telefonu nepřinesla nic nového.
19 MĚSÍCŮ OD PRVNÍ ZPRÁVY
Poznal jsem holku z Pinconningu.
Hodně jsme si povídali. Byli si blízcí. Bylo to vážné.
Pomalu jsem začal být zase šťastný a věřil, že všechno bude fajn.
Owen byl v Pinconningu v Michiganu,
což je pár hodin od nás, na sportovní akci,
potkal tam dívku a začal s ní komunikovat.
Jednou mi napsala,
že její máma dostala zprávu od někoho neznámého,
a bylo to tu zas.
Byl to stejný formát, stejná slova,
ať ta holka z Pinconningu dá ode mě ruce pryč, protože jsem jejich.
Owene, musíš mi pomoct, aby ta mrcha žárlila a trpěla.
Pisatel si dal tu práci
a našel číslo její mámy, která žije v Pinconningu.
Měl jsem pocit, že už nemůžu nic.
Nemohl jsem mít holku,
protože bych ji tím ohrozil.
Nechci ji vystavit tomu, čím si prošla Lauryn.
To by mě ničilo. Den po dni jsem cítil, že přestávám komukoli věřit.
Bylo děsivé vědět, že ho někdo tak bedlivě sleduje
a taky dokáže
najít telefonní čísla lidí, které jsem ani neznala.
Byl to někdo, kdo sledoval skutečně každý jeho pohyb.
OWENOVA PŘÍTELKYNĚ VÍŠ, KDO TO JE?
OWEN NE
OWENOVA PŘÍTELKYNĚ MÁMA RÁNO DOSTALA DALŠÍ TEXTOVKU
OWEN MOC MĚ TO MRZÍ
Nakonec jsme se kvůli tomu s tou holkou rozešli.
Kladete si otázku, proč tyhle zprávy,
kterých jsme viděli stovky,
začaly chodit téhle rodině.
Byl hodně nervózní a zlostný.
Začali jsme si všímat jeho hněvu.
Vnímali jsme hodně agresivity na basketbalovém hřišti.
Zvlášť patrné to bylo ve dnech, kdy na něj hodně doléhal
obsah těch zpráv.
Skoro to vypadalo, že si tak fyzicky ventiluje zlost,
aniž by někomu fyzicky ublížil.
Člověče, Owene, ty jsi ustrašená píča.
JEŠTĚ JEDNOU MĚ NAZVEŠ PÍČOU A NAKOPU TVOJI KUREVSKOU PRDEL
Pak jsem se podíval na číslo,
ze kterého zprávy chodily,
a pokusil se zjistit, která společnost ho vlastní.
Zjistil jsem, že minimálně jedno patří Pingeru.
To je aplikace, která se používá ke skrytí čísla.
PŘÍKAZ K PROHLÍDCE
Měl jsem příkaz k prohlídce,
takže jsem od Pingeru dostal dvě IP adresy ze sítě Verizon.
Tak jsem předložil příkaz k prohlídce Verizonu
a chtěl informace o těch dvou IP adresách.
V úterý 23. května mi Verizon poslal výsledky,
tedy několikastránkový dokument
s telefonními čísly, které se pojily s těmi IP adresami.
Jednou mi zavolal a řekl mi,
že mají seznam telefonních čísel z té IP adresy,
a chtěl po mně čísla
všech případných podezřelých.
Tak jsem řekla Owenovi, ať mi pošle čísla všech přátel,
vlastně všechna čísla, co má.
Nenašel jsem žádné číslo
připojené k té IP adrese.
A co dospělí? Kdokoliv?
Tak jsme stáhli všechny kontakty.
A pak jsem našel číslo, které se objevovalo opakovaně
a bylo připojené k IP adrese v době odesílání zpráv.
A to číslo patřilo…
Laurynině matce Kendře.
Nevěděl jsem, co říct.
Brad mi zavolal a řekl:
„Ze všech čísel, co jste mi poslala,
se shoduje jediné – Kendřino.“
Řekla jsem, že ona to není.
Zeptal se, jestli by to podle mě mohla být ona.
A já řekla ne.
Pomáhá mi. Je to máma Lauryn.
Řekla jsem, že ona to není.
VĚZNICE OKRESU ISABELLA VĚZEŇSKÁ SLUŽBA
20 MĚSÍCŮ OD PRVNÍ ZPRÁVY
Setkal jsem se se šerifem Mainem.
Sdělil jsem mu, kdo je podle mě do případu zapletený.
Dal jsem mu flash disk s výsledky prohlídek, příkazy, celou zprávu.
Vzpomínám si, že jsem si říkal, že to nedává smysl.
Rozumný člověk by řekl, že je absolutně vyloučené,
aby Kendra Licariová posílala tyhle zprávy své dceři,
ale všechno ostatní jsme vyloučili.
Pak jsem si uvědomil, že Kendra se několikrát pokusila
do mého vyšetřování zasáhnout pod záminkou,
že chce vědět, kam jsem došel a jak se případ vyvíjí.
Zavolal mi šerif Main a řekl,
že se obávají, že by to mohl být jeden z rodičů.
A já na to: „Vyloučeno!“
Kendra pomáhala trénovat a zapojovala se ve škole.
I když byla Lauryn na základní škole,
Kendra pomáhala s knižním veletrhem
a dalšími akcemi, co jsme měli ve škole.
Byla podporující a starostlivá matka.
Když za mnou přišel šerif a řekl, že jako podezřelou určili matku,
myslel jsem, že si dělá srandu. Nikoho při smyslech
by nenapadlo, že tohle udělá matka.
Naší úlohou v případu je obvykle přezkoumat příkaz k prohlídce.
Šerif mě oslovil s tím, že bude třeba příkaz
k prohlídce elektroniky paní Licariové.
Začnete to probírat a vidíte, že působí ve škole jako trenérka.
Má praxi v IT.
Vždycky je poblíž,
když těm dětem ty zprávy přijdou.
Tak jsme s jedním detektivem a příkazem k prohlídce
vyrazili k domu Kendry Licariové.
Důkazů bylo málo, takže jsme vstupovali na tenký led.
Nebyl to zrovna jednoduchý případ.
Identifikovali jsme IP adresu, která patřila Kendře Licariové,
ale nebylo jisté, komu patří dané zařízení.
Potřebovali jsme shromáždit dost informací,
abychom mohli vznést obvinění.
Potřeboval jsem nahrané přiznání.
Chceme co možná nejvíc důkazů.
22 MĚSÍCŮ OD PRVNÍ ZPRÁVY
- Ahoj, Kendro. - Ahoj!
- Musíme si promluvit. - Dobře.
A mám příkaz k prohlídce vašich zařízení a telefonů.
- Dobře. - Jo?
Pojďme si promluvit. Je tu ještě někdo?
- Lauryn. - Ta ať radši zůstane u sebe.
Můžeme si někde sednout a promluvit?
Jo.
- Máte tu telefon? - Jo.
Tady je příkaz.
Používáte ještě nějaká zařízení? Máte notebook?
Počítač mám venku.
- Kde je? - Na zadní verandě.
Takže takhle.
Do našeho vyšetřování se zapojila FBI
a některá zjištění nás zavedla k vám.
Jak to myslíte?
Že ty zprávy přicházejí od vás.
Ne.
Každá zpráva, kterou dostali, přišla z vašeho čísla
přes Pinger nebo jinou aplikaci.
Vaše číslo, i když bylo skryté,
se ukázalo u každé zprávy.
- Moje číslo? - Jo.
Souvisí to s Owenem?
Jste do něj zamilovaná?
Ne, nic takového.
Dobře. Tak mi řekněte, co… Choval se špatně k Lauryn? Přeci…
Bylo to vážný, protože to trvalo dlouho.
Jo. A nezačalo to tak.
- To věřím. - To…
Já ani nevím…
V pořádku. Vemte to od začátku.
Oni spolu chodili a pak se rozešli.
Jak to vlastně začalo?
Proč to začalo… Začalo to, když spolu ještě chodili?
- Ano. - Choval se k ní špatně?
Ale… Nebylo to…
Ty první jsem neposílala já.
- Dobře. - To musím říct.
Ty byly…
prostě náhodné.
Takže s tím začal někdo jiný. Nevíte kdo.
Ale já se pak na tom nějak svezla.
Její doznání není úplné přiznání.
Víceméně tiše přiznává, že to udělala, tím, že to nepopírá,
ale vlastně to nebylo jasné přiznání viny.
- Ví o tom Lauryn? - Ne.
- Dobře. - Nechci, aby to věděla.
To asi nedokážeme zařídit.
Budu to muset říct Jill a tak…
Ale…
Měli by to vědět i další, protože jejich dceru,
tedy Wilsonových, z toho všeho obvinili,
a to bude těžký, chápu.
Až to bude venku, nevím, jak bude moct chodit do školy.
Já vím.
- Nějaká další elektronická zařízení? - Já… Ne.
Mám si jít promluvit s Lauryn?
- Můžeme ji sem přivést? - Jo.
Slečno Lauryn, můžete sem?
- Jak se máte? - Dobře. Co vy?
Fajn.
Až se máma vrátí, promluvíme si.
Dobře.
Dobře, slečno Lauryn. Můžeme začít.
Vy jste byli pod velkým tlakem, nějaké stěhování,
finanční problémy a další záležitosti.
Máma se do něčeho zapletla,
nezačala to, ale pokračovala v tom.
My jsme našli důkazy a máme příkaz k prohlídce
a odvezeme její telefon.
Někdy člověk… neuvažuje jasně
a udělá něco, co není správné.
Máma nechce, aby se to dostalo ven, ale jsou to veřejné informace.
Takže se to ven dostane. Chci k vám být upřímný.
Říkala, že jste o ničem nevěděla. Tomu věřím.
Než odejdu,
musím se ujistit, že budete s maminkou v bezpečí.
Tak prosím zavolejte tátovi,
jestli by přijel domů a setkal se s námi. Dobře?
Jo.
- Ahoj. - Shawne?
- Jo? - Tady šerif Mike Main.
- Jsem tu s Lauryn a Kendrou. - Co se děje?
Máte chvilku, abychom si někde v klidu promluvili?
Jo.
Byl jsem v práci a přišel tenhle šílený telefonát,
kdy mi šerif oznámil, že už na to přišli.
Říkám, že je to super, konečně bude po všem.
On na to: „Je mi líto, že vám to musím říct.“
Já ale chtěl vědět, kdo to je.
„Je to bohužel vaše žena.“
No, nevěděl jsem, co na to říct.
Protože jsem byl v šoku.
To ona rok a půl posílala
ty textovky?
Ptal se, jestli jsem tam. A já: „To myslíte vážně?
Fakt to dělá moje žena?“
Tak letím domů.
Šerif stál na verandě.
Jde o tohle.
Každá zpráva, co dětem přišla, vedla k jejímu číslu.
To stačilo na příkaz k prohlídce. Proto tu teď jsme.
Můj detektiv zabavil její telefon a počítač.
Promluvil jsem si s ní a řekl jí, že je po všem.
Můžu se zeptat, který telefon jste vzali?
Měla ho v kapse. Ukážu vám ho.
- Má jich víc. - Dobře.
Mám příkaz na všechny. Rád bych vzal všechny.
Má jít do vězení? Jako…
No, asi takhle.
Obviněná bude z trestného činu pronásledování.
Vím, že si prožila spoustu věcí.
Jo. Hrozných.
Jo. Vím, že ji propustili z Ferrisu, že měla praxi v IT.
Řekl, že ona posílala ty zprávy.
Že přišla o obě práce
a už víc než rok nemá práci. „Přes rok nemá práci?“
Říkal jste, že ji propustili. Mně tvrdila, že dala výpověď.
Někoho tam znám a říkal, že ji propustili.
Už nebyla zaměstnaná. Takže to taky bude složitější.
Shawn vypadal jako zlomený člověk.
Jen se snažil
zpracovat to, co jsem mu právě řekl,
a pochopit
celou tu hroznou situaci a jak k ní došlo.
Bylo toho potřeba analyzovat mnohem víc než jen situaci kolem Lauryn.
Chceme se jí zeptat na ten druhý telefon. Díky za něj.
Ta zařízení jí musíme vzít.
- Pojďme dovnitř. - Dobře.
Jo.
Kendro, chci, aby bylo jasno.
Máte ještě nějaké zařízení? Někde tu má být další telefon.
Takže kde je?
Já…
Musíte mi to říct. Už jste se přiznala.
Musíte to říct.
Nechci to tu ničit, ale udělám to.
S tím příkazem k prohlídce
to tu můžeme obrátit vzhůru nohama.
Nechci ten dům pustošit, ale udělám to.
- Je venku. - Kde venku?
Na straně.
Tam, jak jste se nám snažila utéct?
Dobře.
Vezmu si ten druhý klíč. Jen odemknu dveře.
Co se stalo ve Ferrisu?
- Řekni pravdu. - Je čas to ze sebe dostat.
Jestli se rozčílím, až odejdou, skončím ve vězení. Řekni to teď.
Propustili mě.
Jo. Co ta druhá práce? Taky tě vyhodili?
Tu nemám.
- Tu taky nemáš? - Ne.
Tam tě vyrazili kdy?
Nedávno.
Říkáš mi pravdu? Nebo lžeš?
Nelžu.
Kdy tě propustili?
Ve stejnou dobu.
Takže jsi mi lhala půl roku? Rok?
- Pro Texas jsi nedělala? - Jo.
Ty jo.
Fajn. Dneska budeš spát jinde.
Nevím kam, ale musí jít pryč.
Musíš zavolat rodičům, ať si pro tebe přijedou,
protože… to je konec.
Tohle už nedám. Tamten dům, tenhle dům…
Teď, když znám pravdu.
A ona mezi tím? To není dobrý.
Musíš zavolat rodičům. Tady je můj telefon.
Musíš jít.
Musíš zavolat rodičům. Ne.
- Dokud je tu on… Musíš jít. - Ne. Počkej, prosím.
Musíš jít. Zavolám jim.
Shawne, počkej chvilku, prosím.
Ne. To nemůžu. Je mi líto, Kendro.
Nemůžu ji opustit.
Ne, musíš.
Ne.
Nemůžu.
Už si balí věci a pojedou sem.
- Dobře. - Jsou ve Waterfordu, takže…
- Fajn. - Nechci s nimi jet.
Tví rodiče jsou na cestě.
Řekl jsem jim, že jim to povím osobně.
Musím zůstat s ní.
Ty… Musíme být chvíli od sebe.
To je asi…
Jeden z nás něco udělá, bude problém
a bude muset jít ona.
Jasný?
Musíme to nějak zvládnout.
Budeme od sebe jen chvíli.
Slečno Lauryn, je mi líto, že jsem k vám musel přijít,
a doufám, že najdete nějakou cestu.
- Dobře. - Fajn. Děkuju.
Díky, Mikeu.
Já nevím.
- Pardon. Omlouvám se. - Tady je kapesníček. To nic.
Budete si myslet, že jsem cvok.
Ne.
Byl to hodně emotivní den, u nás doma.
Den… zmatku,
neznámých odpovědí,
šoku.
Den, kdy jsme nevěděli, jak dojdeme do dalšího dne.
Takže to byl těžký den…
ale zároveň
byl konec.
Myslím, že ten šok přešel ve smutek,
který přešel v naštvanost a ta přešla v… šílenost.
Ani nevím, jak ten pocit popsat.
Proč to máma dělala?
Ale taky, opravdu to dělala?
Nemůžu tomu uvěřit, upřímně.
Byla jsem fakt zmatená.
Nemůžu uvěřit, že tohle udělala svojí dceři.
Kterou prý tak moc milovala.
Chápete, dceři, které je 14, 15…
Je mi z toho špatně.
Bodla mě do srdce a zahodila ho.
Zavolal mi MIke a řekl,
že je konec.
Nechápala jsem, jak to myslí.
A on řekl: „Šel jsem za Kendrou a ta se ke všemu přiznala.“
A bylo to jako…
Já…
Toho pocitu se nemůžu zbavit,
toho znechucení a zrady.
Tu ženu jsme si pustili do životů, do domu a do životů mých dětí
a já prostě…
Nedokážete…
Nedokážete si představit, jaký to byl pocit.
Já nevím.
Neměl jsem slov.
Prostě, nedokázal jsem to pobrat.
Úplně se mi motala hlava, jako…
Jo…
Jak může matka tohle udělat?
Je šílený, že takovou věc udělá tak blízký člověk,
nejen mně, ale i vlastní dceři.
Každý z nás dělá chyby.
Nikdo z nás nežije dokonale.
A po pravdě spousta z nás nejspíš někdy překročila zákon
a nebyla přistižena.
Chápejte, budu upřímná,
jsou lidi, co řídí opilí a nikdo je nechytí, ne?
Ale když vás chytí,
jste ve stejné situaci jako já, jen kvůli něčemu jinému.
Takže mám pocit,
že na to lidi zapomínají.
Vím, že pro někoho jsem senzace.
Jsem padouch.
Jsem špatná máma. Jsem cokoli.
Ale to proto, že znají jenom malou část mého příběhu.
Neznají celou pravdu.
Kendřina a moje máma jsou sestry. Jiné sourozence neměly,
takže jsme si byly blízké.
Byla zábavná, společenská, velká pařmenka.
Byly jsme na hodně plavbách, někdy na holčičích, jindy rodinných.
Řekl jsem, dámy!
Myslím, že má ráda pozornost.
Kdyby tu byla a vy jste mluvili se mnou,
ona by tamhle tančila a snažila se na sebe upozornit.
Ale pokud jde o pomoc druhým a o to, jestli je… dobrý člověk,
ano, to byla. Byla ochotná pomoct. Ona… Mohla jsem jí…
Než se to stalo, mohla jsem zavolat
a říct, že něco potřebuju, a ona by to udělala.
Trénovala Lauryn v baseballu. Trénovala ji v basketu.
Vždycky se hodně angažovala.
Jako máma podle mě byla Kendra skvělá v tom, co dokázala
s Lauryn, byla pro ni vždycky všude a včas
a prostě se starala.
Měli jsme dokonalý život. Všechno šlo skvěle, ale pak
se začaly dít věci.
LAURYN, OWEN SE S TEBOU ROZCHÁZÍ
První textovky přišly kolem Halloweenu.
A ty jste poslala vy?
Ne, tyhle jsem neposílala.
TAKŽE SMŮLA!
To až…
mnohem později.
Ty zprávy na chvilku ustaly a pak zase začaly.
Přemýšlela jsem, jak dlouho to tak necháme a co mám jako rodič dělat.
Upřímně, nejlepší by bylo
zastavit to tím, že vypneme její mobil.
Ale pak jsem se ptala, proč bych to měla dělat.
Proč bych jí já měla dávat nový telefon?
Jako… kvůli tomu, co dělá někdo jiný?
Toužila jsem přijít na kloub tomu, kdo to dělá.
A tehdy jsem začala Lauryn a Owenovi psát já.
Posílala jsem ty zprávy v naději, že třeba nějak odpovědí,
zeptají se, jestli je to ten a ten nebo je to tak a tak.
Prostě abych se měla čeho chytit.
A taky jsem doufala,
že když o tom třeba budou mluvit s kamarády a tak,
objeví se něco,
co by pomohlo určit,
odkud ty zprávy přicházejí.
Začala jsem s tím,
že potřebujeme odpovědi.
A pak to prostě…
pokračovalo.
Byla to spirála,
takový efekt sněhové koule.
Asi jsem nevěděla, jak přestat.
V těch chvílích jsem byla někdo jiný.
Byla jsem na tom hrozně psychicky.
Jako bych měla masku nebo něco.
Ani nevím, kdo jsem byla.
Nějak se změnila. Byla uzavřenější,
neozývala se tak často.
Možná byla i sebestřednější.
Někdy to byla hodina denně
nebo osm hodin denně.
Nechala jsem se tím pohltit.
JSI NEJHNUSNĚJŠÍ ČLOVĚK, CO ZNÁM
JSI K NIČEMU A NIC NEZNAMENÁŠ
JEHO PÉRO A PRSTY MOJE KUNDA A PUSA
TEČU Z NĚJ
SKOČ Z MOSTU
ZABIJ SE, MRCHO
To, že ty první zprávy prý neposílala ona,
je trochu divný,
ale, já nevím, možná to ona byla.
Získal jsem důkazy, z příkazů k prohlídce
a od dodavatelů a z aplikací třetích stran, že ty zprávy posílala ona.
Policii se někdy stává, že nás lidi chtějí svést ze stopy.
Ale ptal jsem se jí, kdo to začal. Prý neví.
Dodnes nevěřím, že to začal někdo jiný.
Než byla Kendra Licariová odhalena
jako odesílatel těch textových zpráv,
mysleli jsme, že pracuje na Ferrisově univerzitě,
v oddělení IT.
Ale tak to nebylo.
Už dlouho nepracovala.
To zpětně vysvětluje, jak zvládala
celé dny posílat stovky a tisíce zpráv.
Nejsem si jistá, že na Ferrisu vůbec pracovala.
Tedy, Shawn si zřejmě myslel, že tam pracuje.
Takže nevím, co dělala,
kromě toho, že vstala a nachystala se do práce.
Nevím. Snažila jsem se na to přijít.
Nechápu, jak můžete tak balamutit toho, s kým žijete.
Pokud vím, na Ferrisu Kendra nikdy nepracovala.
Chovala se, jako by pracovala, a říkala, že má práci.
A jenom… to fakt dobře hrála.
Myslím, že to byl spíš útěk.
Spíš…
mě to…
nějak vytrhávalo z reality, i když to realita byla.
Takže když jsem to dělala a nebyla sama sebou,
vytrhlo mě to…
…z mého každodenního života.
Tak to pořád pokračovalo.
KOHO ZAJÍMÁ TA ANOREKTICKÁ PRDEL
Lauryn ví, že je drobná. Ví, že je malá.
Ví, že je hubená. Takže…
Možná jsem se zaměřila na některá její slabá místa,
její zevnějšek, vlasy, její vzhled, její… chápete.
Ale upřímně,
ty zprávy ve skutečnosti nemířily na její slabá místa.
Mířily na vás?
Posílala jste ty zprávy sama sobě?
To je dost možné,
protože…
byla jsem moc hubená.
Nejedla jsem.
Dala bych se označit za anorektičku.
A bála jste se, že by si mohla ublížit?
V některých zprávách se psalo, aby se zabila.
Tak…
Já…
můžu říct, že jsem se nebála, že si ublíží.
A vím, že někdo o tom může pochybovat
nebo to popírat.
Ale já Lauryn znám a vím, jaké spolu vedeme hovory.
Ale kdybych ji tak dobře neznala, mohlo to být jinak.
Takže…
Jo.
NEMÁŠ KAMARÁDY HULÍŠ KLUKŮM ABY S TEBOU MLUVILI
Pamatuju si jednu textovku,
kde bylo něco o vykouření…
CHCE SEX, KOUŘENÍ A MUCHLOVÁNÍ
a o tom, že Owen už Lauryn nechce,
protože ho Lauryn nekouří.
TY MU TO NEDÁŠ PODVÁDÍ TĚ
Té holčičce bylo 14 let.
To by ani neměla dělat.
Podle mě to Kendře dávalo pocit,
že jsou s Lauryn kamarádky. Že ji potřebuje.
A je to tak. Jako teenager mámu potřebujete, ale ne takhle.
Podle mě kybernetický baron Prášil.
Chtěla, aby ji její dcera potřebovala,
a to tak moc,
že byla ochotná jí ublížit,
a rozhodla se to provést takhle,
než by jí způsobila nemoc fyzicky, jako při klasickém syndromu barona Prášila.
Myslím, že to je přesně ono,
protože Lauryn byla z těch zpráv rozrušená
a Kendra mohla být za hrdinku, utěšovat ji
a prostě být s ní.
Ale pokud jde o Lauryn, neumím si představit, jak se cítila.
Jsem si jistá, že ji to v nitru sžírá.
Ale myslím, že se nedá
vyváznout ze spárů Kendřiny manipulace,
dokud s ní mluvíte.
Kendra Licariová byla k rodině hodně manipulativní.
Měla ji pod kontrolou. Starala se o finance
a rozhodovala o veškerých aktivitách rodiny.
Shawnovi a Lauryn tvrdila, že se jim finančně daří,
takže musela vymyslet, jak vydělat,
i když nepracuje.
Jednou nám řekla, že jejich dům zasáhl blesk.
Uplatnila nějaké pojistky
a myslím, že si možná ty peníze prostě nechala.
Jednou jsme přijeli k domu
a na vchodových dveřích velká cedule,
že máme výpověď.
Nakonec mi řekla, že neplatila účty.
Tak jsem rychle všechno vynosil.
Sehnal jsem na to skladovací buňky.
Řekli jsme, že je najmeme, abychom o nic nepřišli.
Ona že to není problém, je to jen pár dolarů.
Ale ve skutečnosti se na to vykašlala.
Takže jsme přišli o všechno, co jsme v těch buňkách měli.
Bylo tam moje nářadí,
všechny důležité věci, suvenýry tam byly.
Všechno, na co jsem celý život pracoval, je pryč.
Podle mě skoro všechno, co za posledních deset let Shawnovi řekla, byla lež.
Je to pravda? Vidíte to tak?
Ne.
Ale…
O finance jsem se starala víc než on.
Ale oba jsme si uvědomovali, v jaké situaci jsme,
ale ani jeden jsme nevěděli, jaké kroky
je třeba podniknout,
takže jo, bohužel…
Když se identita pachatele stala veřejně známou,
celá naše komunita byla v šoku.
Seděly jsme ve třídě s Macy a Sophií,
dívaly jsme se na Instagram
a všude jsme viděly Kendřinu policejní fotku.
Dostala jsem ve škole zprávu od sestřenice, jestli jsem v pořádku.
Seděla jsem ve třídě a psala jí: „Jo, jsem v pohodě. Proč?“
Všichni si Lauryn prohlíželi,
protože její máma byla po celém internetu.
POZOR, ŠÍLENÁ MATKA!
A další hodinu mě zavolali do ředitelny.
Říkali, že mámu dnes zatkli.
Tak jsem napsala tátovi, co se děje.
Psala, že jí v ředitelně řekli, že máma je ve vězení.
A teď k bizarnímu případu matky
obviněné z kyberstalkingu vlastní dcery.
Středoškolačka z Michiganu déle než rok zažívala kyberšikanu.
A je velmi šokující, na koho padlo podezření.
Žalobci obviňují matku z catfishinghu.
Catfishing.
I když už jsme tušili, že to nebude dítě,
nečekali jsme, že to bude rodič.
Tato matka čelí obvinění.
Licariová je obviněna z pěti zločinů, především ze stalkingu,
protože zprávy posílala déle než rok.
Měli jsme desítky tisíc textových zpráv.
Ve čtvrtek byla Licariová u okresního soudu.
Soudce rozhodl Licariové zakázat
kontakt s oběťmi.
Tedy i s její dcerou.
Jedním z úskalí toho případu
bylo to, jak si Kendra s dcerou byly blízké.
A my jsme doufali, že jejich odloučení
bude příležitost dostat Lauryn z vlivu,
který na ni matka měla během celého procesu.
Licariová požádala o zrušení zákazu přiblížení.
Soud dokonce dostal dopisy od její dcery, kde píše, že chce s matkou být.
Když nemám vztah s mámou, necítím se sama sebou.
Cítím, že ji v životě potřebuju.
Soudí tě lidi za to, že ti máma chybí?
Myslím, že někteří na to mají své názory.
Ale upřímně, je mi to jedno.
Kendra čelila dvěma bodům obžaloby za stalking nezletilého,
jednomu za Owena a druhému za Lauryn.
SOUD OKRESU ISABELLA
26. dubna 2023 DEN VYNESENÍ ROZSUDKU
Když soud vynášel rozsudek, byla jsem tam i s celou rodinou.
Byla tam spousta lidí. Síň byla plná.
Viděla jsem Kendru
a byl to šok, vidět ji po všem, co se stalo,
protože bylo fakt zvláštní
vidět svou trenérku ze sedmé třídy takhle.
První den soudu mluvila Kendra jako první
a… je hodně přesvědčivá.
Je mi líto, Ctihodnosti.
Omlouvám se za své chování Owenu McKennymu a jeho rodině.
Omlouvám se za své chování Khloe Wilsonové a její rodině.
Omlouvám se své dceři Lauryn.
Zjistila jsem, že mám duševní nemoc,
a mnoho let jsem si neuvědomovala svůj kritický stav.
Naučila jsem se přiznat si a vypořádat se s traumatem z dětství.
Měla spoustu výmluv, proč to udělala,
věci, co se jí v životě staly.
A já neříkám, že se nestaly,
ale omlouvat si tím ubližování dětem
se mi nezdá správné ani fér.
Kdybych se mohla vrátit
a vzít všechno zpátky, vězte prosím, že bych to hned udělala.
Věděla jsem, že tam vystoupí Owen a Jill,
a upřímně jsem to nechtěla slyšet,
věděla jsem, že to nebude nic dobrého.
„Nakonec to všechno skončí
a pokusíme se vrátit k našim životům.
Mně ale jizvy zůstanou.
Celé to poznamená zbytek mého života.“
S Kendrou jsem nemluvila od jejího přiznání
až do toho dne u soudu. To bylo jediné, co jsme mohli dělat,
protože na přelíčení jsme promluvit nemohli,
byla to naše jediná příležitost.
„Nikdy nezapomenu, jak zle mi bylo v den, kdy jsme to zjistili.
Na tu bolest, vztek, pocit zrady, smutek,
všechno najednou.
Na tuhle chvíli jsem čekala roky,
na den, kdy se mi budeš moct podívat do očí a říct proč.
Stálo to za to? Stálo to všechno za to?“
Když se podíváte, jaké trauma to způsobilo,
není pochyb, že na všechny ty rodiny to bude mít dlouhodobý dopad.
A dopad na ty děti může být celoživotní.
Tohle je opravdu otřesný případ.
A podle mého názoru si za své chování
zasloužíte a dostáváte trest odnětí svobody.
Kendra Licariová půjde nejméně na rok a půl do vězení.
V tomto případě myslím, že se soudce rozhodl
pro trest ve vyšší možné škále, 19 měsíců.
Jsem ráda, že jsem ji mohla oslovit a… zeptat se proč.
Vím, že skutečný důvod se nikdy nedozvím.
Myslím, že byla posedlá Owenem,
což je pro mě jako matku těžké, když jde o dospělou ženu.
Ale mám pocit, že chtěla mít s Owenem
nějaký druh vztahu,
což je samozřejmě v jejím věku nepřijatelné.
Bylo to, jako bych ji přitahoval.
Byla ke mně hrozně přátelská a pořád,
donesu ti tohle, udělám tamto.
Víte co,
vždyť to byla máma mojí holky.
Jako by v tom bylo něco víc.
Dělala pro mě spoustu věcí. Třeba mi nakrájela steak.
Bylo to už moc, až to bylo divný.
Když se podíváte, jak se k němu chovala, jak ho velebila,
a strašně se snažila pro něj cokoli udělat
nebo upoutat jeho pozornost.
Občas mu jen tak napsala,
aby s ním byla ve spojení.
Chodila na všechny jeho zápasy i když se s Lauryn rozešli.
Je to nechutné.
Řekla mi, ať se zabiju.
Z toho je mi trochu smutno.
Proč mi tohle říká vlastní máma?
Mluvila jsem s ní o tom,
ale ne že bych se přímo ptala, proč mi řekla, ať se zabiju.
Pořád si tu otázku denně kladu. Pořád nevím proč.
Jestli bych chtěl znát pravdu? Rozhodně.
Co to způsobilo, v její hlavě,
co ji k tomu přimělo?
Vím, že se táta zlobí a nejspíš jí nikdy neodpustí,
ale já jsem to nějak dala stranou
a jen chci prostě mít vztah s mámou.
Ráda jsem s mámou komunikovala, když byla ve vězení.
Mohla jsem s ní mluvit každé pondělí a středu.
Povídaly jsme si o tom, jak žijeme, co je nového, vtipné historky,
a taky jsme si psaly e-maily.
KENDRA LICARIOVÁ AHOJ KUDRNATÁ OPIČKO,
JSEM NAŠTVANÁ… ŘEKLA JSI MI JEN ČAU…
NEŘEKLA JSI, ŽE MĚ MILUJEŠ, ODPOUŠTÍM TI
MILUJU TĚ! MĚJ SE PAMPARÁDNĚ
Měla jsem díky ní pocit, že všechno je lepší,
a cítila jsem se líp.
DOBRÉ RÁNO KRÁSNÁ DCERO!
ŠÍLENĚ MI CHYBÍŠ.
JSI NEJJASNĚJŠÍ SVĚTLO VE VESMÍRU
POSÍLÁM MOTÝLÍ POLIBKY
VEČER TI ZAVOLÁM
MILUJU TĚ
MILUJU TĚ!
MIIIIIIILUJUUUU TĚ!
NEJDÝL ZA ROK… TĚŠÍM SE
Mámu pustili z vězení 8. srpna 2024.
Doufám, že se nám podaří náš vztah obnovit,
protože mám pocit, že mi chybí část mého já,
ať už je to má ženská stránka,
nebo prostě máma.
Když se ohlédnu,
jsem ze sebe strašně zklamaná,
že jsem si dovolila zajít tak daleko.
Zklamala jsem svou rodinu.
Zklamala jsem sebe a to je těžké.
Takže…
protože tuhle část života
jsem nebyla sama sebou.
Taková jsem nebyla dřív
a nejsem taková ani dnes.
Co se Lauryn narodila, byly jsme si vždycky blízké.
Rodina pro mě hodně znamená,
takže jsem vždycky věděla, že ji chci mít.
A když jsem
otěhotněla,
vzpomínám, jak jsme seděli u doktora
a poprvé slyšeli ten tlukot srdce.
Z toho běhá mráz po zádech.
Někdy si myslíte, že víc už milovat nemůžete.
A pak vám najednou to děťátko dají do náruče
a je to úplně nový svět.
Je to úplně nový pocit.
A jak začínala dospívat,
začaly se mi vracet věci, které jsem v sobě potlačila.
Hodně z toho byla dřívější traumata,
která jsem neuměla zpracovat.
Když mi bylo 17,
byla jsem znásilněna.
A jak se…
moje dcera blížila pubertě,
dostala jsem strach, velký strach.
Nechtěla jsem, aby si prošla tím co já.
A…
A myslím, že to vedlo k tomu,
že jsem si se vším nevěděla rady.
Bylo to těžké, protože jsem si znovu prožívala to, čím jsem si prošla…
ale zároveň…
jsem chtěla ochránit ji.
Chtěla jsem mít pod kontrolou výsledek její cesty.
Bála jsem se ji nechat vyrůst.
Chtěla jsem ji chránit, držet ji v bezpečí a nablízku
a bála se nechat ji vyrůst,
protože jsem měla strach, co by se jí mohlo stát.
S Lauryn jsem nemluvil
už hrozně dlouho.
S Owenem teď vůbec nemluvíme. Potkáváme se na chodbách a tak,
ale vůbec se spolu nebavíme.
Byl jsem na ni naštvaný.
Nemyslím, že se s ní někdy budu bavit.
Lauryn byla na to všechno hrozně mladá.
Nemyslím, že je její chyba,
že se její máma takhle chovala a chtěla tohle způsobit.
Khloe přišla o celý rok
z nejlepšího období svého života.
Celý rok si na ni lidi ukazovali
a nevěřili tomu, co říkala,
její rodiče ji dusili
a většina lidí jí nevěřila.
Myslela jsem, že kvůli tomu přijdu o hodně přátel.
S Owenem jsme se dřív hodně kamarádili,
s Macy, Owenem a Sophií jsme sedávali u stolu.
Cítím se provinile kvůli Khloe,
že jsme ji vinili
nebo její rodinu.
Tehdy jsme se chytali každé informace, kterou jsme dostali,
což za ty dva roky nebylo moc,
a cítím se hodně provinile, že jsme ji tomu vystavili.
Spustila to Jill.
Za to, jak to dopadlo na naši rodinu,
může hlavně ona a Mike Main.
Den nebo dva po našem prvním rozhovoru
jsem mu poslal textovku, že mám silný pocit,
že to nejspíš dělá Kendra.
Řekl jsem, že nevím, co všechno o ní ví,
ale ona nemluví pravdu.
Já řekla někomu jinému,
že Shawn a Lauryn to budou hrát,
jako že oni jsou tady oběti,
že neměli páru, co se děje, a projde jim to,
protože Mike Main nedělal svoji podělanou práci a neprošetřil je.
A přesně to se stalo.
Za to jsem na ni hrdej.
To jsem byla hodná.
Díky bohu za Brada Peterse, bez něj by to nevedlo nikam.
A kdo ví, jak by to skončilo s Kendrou?
To vidíte v různých dokumentech, jak to dopadá. Není to dobrý.
Kdo ví, co by ještě udělala,
kdyby ji to nedostihlo?
Dobře.
To je celý?
Házej!
S tátou jsme se od té doby hodně sblížili.
Víš, jak moc tě mám rád, viď?
- Jo, někdy. - Někdy? Mám tě rád.
- Já tebe taky. - Fajn.
Jsem na tebe hrdej. Jsi hodná holka. Jo?
Mám tě rád.
Máme k sobě pouto.
Při všem, co děláme, se dokážeme zasmát.
Hej.
Je super vidět ji, jak se usmívá a chichotá a je dítětem
a dělá hlouposti, jaké jsme dělávali všichni.
Začíná chodit za tátou mnohem víc.
Roste a je to neuvěřitelné.
Dospívá v krásnou ženu.
Teď, když je máma venku, nesmím ji vídat.
Chci se s ní vidět, až přijde čas.
Myslím, že to bude…
úleva, ale taky to bude těžký.
Neviděla jsem ji asi rok a půl.
Obě víme,
že jsme spolu, ať se děje cokoli.
Teď jí chci věřit, ale nevím, jestli můžu.
Když je venku, chci, aby dostala pomoc, kterou potřebuje,
aby to, až se uvidíme,
nespadlo do starých kolejí, jak to bylo předtím.
Určitě věřím, že můžeme mít zdravý vztah.
Vím, že to blízké pouto, co máme,
nám vydrželo.
ZABIJ SE, MRCHO
Žít bez tohohle vztahu je pro mě bolestivé
a myslím, že když ho obnovíme, pomůže to nám oběma.
Miluju ji nejvíc na světě.
LAURYN CHCE JÍT NA VYSOKOU ŠKOLU A STUDOVAT KRIMINOLOGII.
POKUD VY NEBO NĚKDO ZNÁMÝ MÁTE DUŠEVNÍ PROBLÉMY
NEBO SEBEVRAŽEDNÉ MYŠLENKY, JE TU WANNATALKABOUTIT.COM
Překlad titulků: Martina Joujová