Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Loma on luksusta.
- Kaikki eivät saa lomaa. - Totta kai saavat.
Vuodesta 1936 lähtien kaikki ovat saaneet loman.
Taistelu ei ole ohi.
Meidän pitää silti ladata akkuja.
- Kuka haluaa toisen? - Täytä lasini.
Cyrilin lomalle.
Hänen elämänsä on lomaa. Hän on rautateillä töissä.
Taas se alkaa.
Valtion rautateillä työ on yhtä juhlaa. Niin myös Cyrilillä.
Antaa tulla vain.
Hän on vetelehtijä, joka lomailee luullen olevansa etätöissä.
Lisäksi on puolen vuoden sairausloma.
- Cyrilin lomalle. - Onnelle.
Cyril!
Hitto. Louna-kulta?
Louna-kulta? Mitä nyt?
Voisitko auttaa minua? En pysty tähän yksin.
Iskiakseni...
- Kysy Lucasilta. - Missä hän on?
Hän on täällä jossain.
Kiitos!
Lähdetään ennen ruuhkaa.
En ole lomaillut kolmeen vuoteen.
Innostun ruuhkista huolimatta.
Kerroitko hänelle, minne menette?
En.
Hoidan tämän heti.
Niin, rouva Lambert. Olen matkatoimistossa.
Vaivaisen lentolipun maksu ei onnistunut.
Niin, bisnesluokassa, ei ruumassa eikä turistiluokassa tietenkään.
Mikä tilinylitys?
Inflaatio, rouva Lambert.
Huvila rannalla maksaa 5 000 euroa viikossa.
Lomallako? Tämä on työmatka.
Autan nuorta kirjailijaa viimeistelemään ensi syksyn bestsellerin.
Oletteko kuullut Dolly Distä?
Hän on hyvin kuuluisa.
Hän on TicTak ja Facebook -vaikuttaja. Yli kaksi miljoonaa seuraajaa.
Kaksi miljoonaa. Voitteko kuvitella?
Aivan. Meillä on ollut vaikeaa jo viikkoja tai kuukausia.
Hyvä on, vuosia. Ei leikitä sanoilla.
Yrittäkää ymmärtää, että Dolly Di laukaisee myyntitsunamin.
Stratosfäärisen. Pelastusveneet esiin.
300 euroako viikossa? Mitä minä niillä teen?
En saa Dolly Ditä koukkuun pennosilla!
Haloo?
Hei, ihanaiset. Toivottavasti menee hyvin. Pian alkaa suora lähetys mereltä -
kustantajani ja mentorini Raphaël Dolmairen kanssa.
Kaksi hullua kirjoitusviikkoa. Tämä on uusi elämäni kirjailijana.
Suukkoja, bestikset. Nähdään rannalla.
Siinähän sinä olet!
- Mitä kuuluu? - Hyvää.
Emmekö sopineet iltapäivästä?
Sovimme, mutta olin kärsimätön ja nälkäinen. Lounas Deux Magots'ssa?
Miksei saman tien Floressa? Tosi vanhanaikaista.
Antaa olla. Syön koneessa.
Tulen pian.
Hyvä. Älä liiku.
Rouva Berger!
Mitä teet täällä? Olen töissä.
Meidän piti lähteä yhdeksältä.
Siirsit lähdön yhteentoista. Kello on yli yhden, ja poraat yhä.
- Lopeta. Tiedätkö, kuka hän on? - En välitä.
Bom dia, rouva Berger.
Hei.
Tule katsomaan.
Näetkö paiseen kruunun alla välihampaan takana?
Hän pelaa tänään. Tämä on velvollisuuteni.
Velvollisuutesi on pitää lupauksesi: kaksi viikkoa aikaasi Alexille ja minulle.
Odotan autossa.
Näkemiin.
Tästä lomasta tulee kidutusta.
Onko sinulla lapsia, Brinca?
Neljä. Kolmen eri äidin kanssa.
Menevätkö lomat hyvin?
Käyn Dubaissa kaverien kanssa. Se on rentoa.
- Eivätkö äidit sano mitään? - Eivät. Tudo bem.
Kirjoitan heille runoja.
Nuoruuteni jumalaisessa rohkeudessa,
tässä pakanallisessa hurmiossa, joka alistaa onnen.
Muuta ei enää mahdu.
Ei se mitään. Kaverit odottavat Perpignanissa.
Mene autoon. Vauhtia.
Ei sanaakaan. Vauhtia.
Menenhän minä.
Mene jo.
Kas noin. Olet autossa.
Varmasti hän kuuli.
Cyril!
Rauhoitu, Louna. Olemme lomalla.
Missä olit? Hitto vie.
Olet upea vihaisena.
Saanen muistuttaa, että vietämme tämän loman ahtautuneina yhteen.
Ei aleta riidellä.
"Ahtautuneena" on oikea sana. Kuusi asuntoautossa.
Mitä eroa sillä on? Asumme ahtaasti koko vuoden.
- Asuntomme on pienempi. - Niin on.
Etkö halua ahtautua isän kanssa samaan paikkaan?
Mitä se sinulle kuuluu?
Tankki pitää täyttää ennen lähtöä. Haluatko ryöstää bensa-aseman?
Tosi hauskaa.
Älkäähän nyt.
Rauhoitu, kuumakalle. Rentoudutaan musiikin avulla.
Hyvä on, muttei Gérard Lordnormania.
Miksei Gérard Lenormania?
Se on ihan kahjoa!
Ihan kahjoa? Pötyä.
Voin soittaa Springsteeniä.
Ei, Dédé. Kuuntelemme Lenormania.
Maailmamme on kuin tähtönen
Sinäkin loistat vähäsen
Laulan onnellisille ihmisille
Onnellisille ihmisille kaikkialta
Laulan onnellisille ihmisille
Onnellisille ihmisille kaikkialta
Hyvä poika, Rafale.
- Tuonne. Mikä sen nimi on? - Rafale.
Rafale, tuonne.
En pitänyt sinua kimppakyytityyppinä. Ihan hullua.
Pilailetko? Olen harrastanut autonjakamista 30 vuotta.
Mahdotonta. Sovellus tehtiin vuonna 2006.
Tarkoitan, että olin edelläkävijä ilmastonmuutosasioissa.
En ikinä lentäisi lentokoneella.
Hiilijalanjäljen takiako?
Hinnan takia.
Tietysti.
Minun iässäni pitäisi olla enemmän sopusoinnussa luonnon kanssa.
Ekologisuus on nuorempien sukupolvien etuoikeus.
On aika lähteä mukaan junaan.
Ei kiitos. Jään mieluummin autoon.
Hei, ihanaiset!
Kasvihuonekaasuja vähentääkseni tänä kesänä ei lentokoneita Dollylle.
Pieninkin teko on tärkeä. Suukkoja, bestikset. Olette ihania.
Tiesin, että olisi pitänyt lähteä aiemmin.
Emme lähteneet, koska olit töissä.
Niin. Tein töitä maksaakseni loman, asunnon ja Alexandren koulun.
Teen töitä, jotta meillä olisi kunnon elämä.
Eric, voisin mennä valtion kouluun.
- Ei autossa. - Valtion kouluun totta kai.
Menetkö metrolla?
Olen iloinen, kun pääsen huvilalle ja kauas näistä...
Katsokaa noitakin.
- Oikeasti klubilla... - Näemme toisiamme ruoka-aikaan.
Meillä kaikilla on aktiviteettimme. Alexilla on hauska lastenkerho.
Emme mene pitämään hauskaa. Me kolme lähennymme taas.
Hieno loma.
Rantatiellä ollaan, hyvä.
Numero kaksi. Se on tässä.
"Kesäunelma". Pysäytä.
No niin.
Näyttää ihan Kalifornialta.
- Kulta! - Mahtavaa!
Hauska juttu, mutta olen väsynyt. Missä leiripaikka on?
Se on tämän takana.
Tämä talo on mieletön.
Kulta, lopeta. Olen väsynyt.
Vie meidät asuntovaunulle.
Louna-kulta, joku mies tuo avaimet kuudelta.
Asuntovaunu odottaa meitä tuolla!
Lopeta. Meillä ei ole varaa tällaiseen.
Anteeksi kuinka? Eikö meillä ole varaa?
KESÄUNELMA
Eikö meillä ole varaa?
Isä.
Mitä? Murtaudutko nyt?
- Avaimet olivat postilaatikossa. - Hyvin tehty.
Kätevää, kun poika on gangsteri. Hyvin tehty.
Tulkaa, ipanat! Vauhtia!
- Tule, Dédé! - Tullaan.
- Odottakaapa vain. - Upea paikka.
Odottakaa, kun näette sen.
Niin sitä pitää, poika.
Mene sisään, Louna.
Ole kuin kotonasi.
KESÄUNELMA
Siistiä!
- Täällä on uima-allas! - Mahtavaa!
Tyhjensitkö säästötilisi?
Miksi teit niin?
Tämän takia. Katso nyt!
- Tiedätkö, mitä varten rahat olivat? - En.
Uutta autoa ja lasten yliopistoa.
Isä!
Makuuhuoneita on paljon! Mahtavaa!
- Mahtavaa! Valitkaa omat huoneenne. - Cyril!
Altaalla on keittiö ja jääkaappi täynnä viinaa.
- Voimmeko? - Totta kai. Ole hyvä.
Mahtava paikka. Polku johtaa suoraan rannalle.
- Voisitko viedä lapset sinne? - Selvä.
Kiitos.
Louna-kulta, meillä on ollut paska vuosi.
Raadoit kuin juhta. Selkäni on tohjona. Äitini kuoli.
Lucas oli joutua vankilaan.
- Milloin olimme viimeksi lomalla? - Kolme vuotta sitten.
Kolme vuotta.
Halusin, että saatte elämämme upeimman kesän.
Emmekö ansaitse sen?
Olet hullu.
Niin olen. Olen hulluna vaimooni.
Rakastan sinua.
Varmaan se tyyppi, jolla on avaimet.
Tästä tulee Magnum-kesäni. Thomas Magnum.
Talonmies ja siivooja ovat yhä kiireisiä.
Hän tulee.
- Hei. - Hei. Meillä oli tapaaminen kello 18.30.
Paperissani luki kello 18.00. Ei se mitään.
Joten poikani... Tulimme sisään.
- Annamme teidän lopetella. - Voimmeko hoitaa laukut?
Ei tarvitse. Kaikki on hoidettu.
Hoidimme ne itse, joten ei hätää.
Kiitos paljon.
- Onko tämä varmasti oikea talo? - Totta kai.
Hetkinen.
- Pieni virhe. - Iso.
Niin. 20 on paljon. Teimme kaiken työn. Viisi riittää.
- Hyvää illanjatkoa. - Tämä on väärinkäsitys.
Vuokrasin tämän talon.
Kulta, mikä on?
Ei mikään. Yksi tyyppi luulee vuokranneensa talon.
En luule, vaan tiedän.
- Missä sopimuksenne on? - Aivan.
Mikä sopimus?
- Talon vuokrasopimus. - Niin.
Sehän on...
- Louna-kulta! - "Louna-kulta."
- Mitä? - Ei mitään.
Hyvä.
Katso siniseen matkalaukkuun. Siellä pitäisi olla sopimus.
- Paperi. Sopimus. - Ei meillä ole sinistä laukkua.
- Ei laukkua, ei sopimusta. - Onpas.
Ehkei se ole sininen, mutta etsi paperia. Sen mukaan paikka on meidän.
Anteeksi. Onko tämä Kesäunelma-huvila?
- Ehkä. Miten niin? - Se on vuokra-asuntomme.
En löydä sitä helvetin sopimusta!
- Hei. - Hei.
Älkää kiroilko. Meillä on lapsi.
Mitä tuo saksalainen haluaa?
Ei kiroilu haittaa, mutta vihaan tekopyhyyttä, Eric.
- Alexandre, nyt ei ole aika riidellä. - Ajoituksesi aiheuttaa sen.
Niin, mutta jos sinä... Turpa kiinni.
- Eric. - Kiroilu ei haittaa häntä.
Lähentyminen.
Kidutusta.
Tässä se on.
"Kesäunelma, Allée de la Plage 2."
Tässä on varauksemme, sopimus ja omistajan kuva.
Olen virallinen vuokralainen. Herrasväki voi mennä.
Katsokaa: "Kesäunelma, Allée de la Plage 2."
Ja omistajan kuva. Anteeksi vain, mutta minä olen virallinen vuokralainen.
- Löysin sen. Tässä se on. - Tämän pitäisi selventää asioita.
Sopimuksestanne ei saa selvää.
Se on väärennös.
Anteeksi kuinka? Kutsuvatko blondit meitä väärentäjiksi?
Anteeksi kuinka? Vaimoni on tummanvaalea.
Voisitteko nyt poistua tältä huvilalta? Hei vaan.
Emme lähde tulostinongelman takia.
Tuliko herra 180-senttinen yksin?
Sinäkö minut heität ulos täältä? Tästä tuleekin hauskaa.
Mitä tämä on? Ei ole varaa musteeseen, mutta vuokraat kartanon.
Nyt riittää!
Annoin paidan päältäni Dolly Din luovan keitaan takia!
Menen sisään Dolly Din kanssa!
Dolly Di!
Hän on Dolly Di!
Hän on Dolly Di! Lucas, katso.
Anna olla. Kuuntelen musaani.
Mitä teet täällä?
- Hei. - Hei.
- Tule. Näytämme taloa. - Se on upea!
- Kuka tämä Dolly on? - En tiedä.
Olemme sivistyneitä ihmisiä. Soitetaan välitystoimistoon.
- Vaihde menee kiinni kuudelta. - Emme soita toimistoon.
En halua keskeyttää tylsää riitaanne, mutta tarvittaessa on yhteyshenkilö.
Tiedän sen, koska luin sopimuksen. Siinä kaikki.
Mitä ihmettä?
Hän on poikani.
Kolme vuokralaista kahdeksi viikoksi. Nerokasta.
Pelkurimainen huijari käyttää kalastajaa suojanaan.
Seilorin on paras selvittää tämä, tai hän on pulassa.
Tää on viimeinen taisto...
Pienet jäävät aina alakynteen. Vain vasemmistolainen ymmärtää sen.
Ei kiitos.
Onko täällä ketään?
Mitä haluatte?
Päivää, herra. Itse asiassa hänellä on ongelma.
Hoida sinä puhuminen.
Riittää jo! Tulen alas.
En ole välitystoimisto.
Teen vain pikkuhommia. Hoidan uima-altaan, avaimet...
Avaimetko? Et oikeastaan.
En ollut siellä, koska pallo oli minulla.
Ehkä, mutta minä olin siellä tasan kuudelta.
Petankki!
Vai niin.
Jos olette tyytymättömiä, voitte häipyä.
Tuollainen talo elokuussa vuokrataan tunnin sisällä.
Kyse ei ole siitä. Minä jään.
Meidät on kynitty, ja pitää paeta kuin irtolaisten.
Anteeksi, mutta tämä on roskaa. Tällaiset menetelmät ovat...
Mitä menetelmät ovat?
Ei mukavia.
Ei mukaviako?
Minulla on ehdotus.
Jaatte talon, jolloin vuokra jaetaan kolmeen osaan.
Kolme kertaa vähemmän jokaiselle. Ei hassumpaa, vai mitä?
Voitte jättää minulle jotain. Se on tapana.
- Älä unta näe. - Se on tapana.
Miettikää asiaa.
Älkää miettikö tuntikausia! En ole lomalla.
Tein koko ikäni töitä maksaakseni tämän.
- Kuulen sinut. - Ei se mitään.
En minäkään ole lomalla.
Joten... kuunnelkaa.
Jos Dolly Di voi työskennellä rauhassa ja tehdä kirjaansa,
se sopii minulle.
Te voitte ostaa uuden tulostimen.
En välitä paskaakaan rahasta.
En vastusta ajatusta yhteisöstä ja auttamisesta.
Lapset ovat iloisia. He tapasivat Lady Din.
- Dolly Din. - Sama asia. Älä leiki sanoilla.
- Entä sinä? - Ei. Valitan. Minä en jaa.
- Miten niin? - Sehän on ilmiselvää. Hän on...
Älä jauha paskaa. Teitkö yhteisösopimuksen?
Minä tein sopimuksen vaimoni ja poikani kanssa, joten...
No...
Poikasi näyttää tulevan juttuun lasteni kanssa.
Hänellä voi olla hauskaa. Se olisi kuin kerho.
- Kerhoko? - Hän ei ole vaivaksi.
Hän voi vapautua.
Vapautuako?
- Oletteko päättäneet? - Melkein.
Näin ajateltuna se voisi olla ratkaisu.
Nyt sinun on vakuutettava vaimosi.
Ei hätää. Teen sen.
Et osa pitää puoliasi, vuoden hammaslääkäri.
Ei se mitään. Etsin toisen talon. Ei se ole iso juttu.
On iso juttu lomailla yksin vaimon ja pojan kanssa.
Haluatko olla yksin? Nukutaan rannalla.
- Tähtien allako? - Nytkö telttailemme?
Se voisi olla hauskaa.
Daphné, kuuntele.
Kun on näin paljon väkeä eli yhteisöllistä jakamista,
meidän on ennakoitava erimielisyydet.
Lopeta paskanjauhanta.
Saitte kaksi parasta huonetta.
Ne eivät ole huoneita, vaan työtila, hänen mukaansa.
Me emme ole lomalla.
Sanoit sen jo. Tiedämme sen jo.
Onneksenne me jaamme kaiken.
Hän on oikeassa.
Jos jaamme kaiken, meitä on kuusi, teitä kaksi...
- Kaapit... - Jääkaappi.
Ja mitä meluun tulee, koska me nousemme aikaisin...
Nousemmeko?
Nousemme. Dolly, kirjoittaminen on raskasta.
- Ymmärrätkö? - En.
Kirjallisuus on rankkaa.
Jos haluatte leikkiä, lapset ilahtuvat.
Välttäkää siis altaassa ilakoimista ennen iltapäivää.
- Kulta, miten sitten käy aamu-uintisi? - Totta. Rakastan aamu-uintia.
Pommihypyt saavat hänet hyvälle tuulelle.
Teen niitä paljon huutaen: "Kauan eläköön proletariaatti!"
- Rauhoitu. Mennään rannalle. - Olet todella kiltti.
Kiitos, rouva Toussaint.
Voisitteko viedä kamanne kapteenin huoneeseen?
Se on pätsi. Ilmastointi on rikki.
Edes gekko ei selviäisi siellä.
Mikä?
Gekko. Se on pieni lisko.
Se on lisko, joka kaipaa aurinkoa, ja joka elää...
- Sesongin aikana kaikki on täynnä. - Jopa matkailuautot.
Jaetaan tämä kolmen kesken.
Ajamme takaisin huomenna. Yksi yö ja häivymme.
Jaetaan maksu suhteutetusti.
Mikä kitupiikki.
- Minä jään. Lähtekää te, jos haluatte. - Selvä.
Se oli vitsi.
Alex, miksi sanoit noin?
Talon nimi on "Kesäunelma". Älkää tehkö siitä painajaista.
Voit nukkua lasten huoneessa.
Hyvä on.
Alex.
Mitä me teemme? Kallistammeko autonistuimet ja nukumme siellä?
Säästimme teille parhaan huoneen, kapteenin huoneen.
- Kellarissa. - Se on siisti. Laita ilmastointi täysille.
Ei kapteenin huonetta proletaareille. Kohtalomme on kuurata kannet.
Totta kai.
Hienoa. Kiitos.
Kapteenin huoneko? Pikemminkin laivan ruuma.
Ainakin meillä on patja. Se on parempi kuin autosi.
Poltatko oikeasti täällä?
Poltat siis.
Viimeinen nautintoni.
Se peittää tunkkaisen hajun.
Kuuletko tuon?
Mitä tuo voihkinta on?
Tutki muistojasi.
Hemmetin tuuletin!
Kaikilla ei ole käteviä aviomiehiä.
Joko lopetitte metelöinnin?
Leveilijät!
On outoa lomailla tuntemattomien kanssa.
Niinkö?
Minusta se on mielenkiintoista.
Mielenkiintoistako? Huomasin sen.
Luuletko, etten nähnyt, kun tuijotit sitä snobia?
Dolly Dihan on Lucasin ikäinen.
En tarkoita Dolly Ditä.
Et tarkoita Dolly Ditä?
Ei.
- Dorothéetako? - Daphnéeta.
Vain muutaman kirjaimen ero.
Ehei.
Tiedätkö mitä?
Oikeasti pidän...
...bruneteista, jotka ovat vähän tulisia.
Sellaisesta minä pidän.
Mitä puuhaat?
Mitä sinä teet?
Mitäkö teen?
On kesä.
Tunnen sinut. Miksi lomailet vanhan ukon kanssa?
En ole lomalla. Sinäkin olet isäsi kanssa.
Olen arestissa.
Jouduin melkein vankilaan.
Niinkö, gangsteri?
Ei uskoisi, mutta Delmaire on tosi kuuluisa.
Hänen kiinnostuksensa yllätti minut.
- Oikeastiko? - Niin.
Koko maailmahan on kiinnostunut Dolly Distä.
Dolly!
Yön pimeys voi edistää hullua inspiraatiota tai kaipuuta.
Älä käy liian myöhään nukkumaan.
Nukkumaan, Dolly.
- Menoksi, Dolly. - Mikä häntä vaivaa?
Tuskin Pablo Escobar on oikea muusa kirjallesi.
Älä viitsi. Oletko koskaan polttanut jointtia?
Kerran.
20 vuotta sitten nouveau romanin kannattaja vei minut Le Baroniin.
- Äärimmäinen yökohtaus siis. - Ja sitten?
En muista paikasta muuta kuin että sain porttikiellon.
Haluaisin tietää, minkä rikoksen marihuanan polttajamme teki.
Älä sano, että he...
Outoa musiikkia yhteisöasumiseen.
- Hyvää yötä, Dolly. - Hyvää yötä.
Odotahan, kun saan sinut kiinni!
- Lopeta! - Tänne nyt!
Lopeta!
Onko siellä joku?
André, tippasi!
Naïa, älä ryystä. Häiritset rouva Bergeriä.
Ei se mitään. Lähden aamiaisen jälkeen.
Melville, aamiaiselle!
Tämä huvila todella on unelma.
Tarkoitan vertauskuvallisesti. En ole... Oli miten oli. Nähdään!
Varo, Cyril! Työnnän sinut veteen!
- Onpa hän iloinen. - Siltä näyttää.
André!
- Onko se varattu? - On.
Millainen huone on?
Ahdas.
- Entä teidän? - No, se ei ole...
Ne näyttävät isoilta, mutta eivät ole.
Aivan.
Vihdoinkin. Voitko paremmin? Melkein kutsuin iskuryhmän.
Toivottavasti pönttö ei hajonnut.
Kulta, voimmeko jutella?
- Olin menossa... - Minä menen.
Näyttää, että kaikkien edun vuoksi meidän olisi parempi jäädä tänne.
Alex näyttää kukoistavan -
muiden lasten seurassa erilaisuudesta huolimatta.
En tiedä kukoistamisesta,
mutta 10 minuuttia sitten hän jahtasi keltaliiviä altaalla.
Siinä näet.
Jos on samaa mieltä politiikasta, se on hyvä alku.
Puranko laukkuni?
Tuota...
Puran.
Selvä.
Onko arviota siitä, kauanko...?
Varattu.
- Jäättekö sittenkin? - Jos se sopii teille.
- Totta kai sopii. - Hienoa.
Ostan Kobe-härkää, maailman parasta lihaa. Kaksi kiloa, jotta voimme ahmia.
- Mikä se Kobe on? - Koben naudanlihaa.
Se on japanilaista nautaa.
Olkaa hyvä. 417 euroa, kiitos.
Pyhä jysäys!
- Kolmannes minimipalkasta. - Niin, mutta...
- Tuolla rahalla voi ostaa lauman. - Mutta se on tosi hyvää. Näet vielä.
Entä herralle?
Tunisialaisia merguez -makkaroita. Tulisia. Hienoa.
Lisää... Noin.
Kunhan pysyy alle 400:ssa.
Hienoa. Jokainen voi maistella, mitä haluaa.
Aivan.
Osta tuoksukynttilöitä. Proletaari ostaa merguezia.
Piparkakkuja, gluteenittomia. Alex, haluatko?
- En. - Etkö?
Ota sitten hedelmä.
Saanko?
Haluatko churron omenan sijaan?
Tämä on nashi.
- Mikä na...? - Nashi.
- Nashi.
Mikä se on?
Japanilainen päärynä, jossa on paljon kuitua.
Näyttää omenalta.
- Mutta se ei ole. - Se on nashi.
Se näyttää omenalta.
Ole hyvä.
Ei!
Anteeksi. Nutellaa ei sallita meidän kodissamme.
Vaimoni välttelee kaikkea, missä on palmuöljyä.
Ei vain meidän takiamme. Se tuhoaa orankien elinympäristön.
On tärkeää olla ympäristötietoinen.
Katso tätä luomulevitettä: ei lisäaineita, ei palmuöljyä.
- Saanko? - Toki.
Kahdeksan euroa! Ekotietoisuus on siis rikkaille, rouva Berger.
Tiedän vain, että Nutella on herkkua, ja olemme lomalla.
- Saanko maistaa? - Alex.
Gluteenittomia pipareita.
- Ne näyttävät tosi eläviltä. - Koska ne ovat eläviä, Dolly-kulta.
- Eikä. - Totta kai.
Oikeastiko? Otetaanko ne?
Hullu kohtaaminen torilla Raphyn kanssa: Air Jordanieni kokoiset hummerit.
LOL!
Voitteko uskoa, että ne ovat elossa?
- Elossa. - Otan molemmat.
- Tervetuliaislahjaksi. - Jos se auttaa paikallisia kalastajia.
- Pahus. - Mitä?
Koulukaverin isällä oli kalakauppa Dolmaire-kustantamoa vastapäätä.
Hän on typerys.
Kiusasin häntä koko lapsuuteni välitunnilla.
- Hän on kasvanut aikuiseksi. - Se on ongelma. Piilota minut.
Toiseen suuntaan.
- Kiitos, rouva. Dolly, tule. - Kiitos.
Hyvää ruokahalua.
Vau. Jääkaappi on täynnä.
Mikä alueliitos. Se on Anschluss!
- Hei, Daph. - Hei.
"Hei, Daph."
Mitä? Magnum olisi sanonut niin.
Thomas Magnum sanoisi niin.
Siitä puheen ollen...
Ipanat, haluatteko jäätelöä?
Teemme hiekkalinnaa, isä. Mennään myöhemmin.
- Hyvä on. - Onhan meillä aikaa. Olemme lomalla.
Voi teitä kahta.
Haluatko jotain, kulta?
Kivennäisvettä, kahvia, merileväcocktailin?
Suklaa-manteli-Magnumin.
Eikä.
Etkö pelännyt laittaa uusia bikinejäsi?
En minä pelkää, vaan bikinit.
Aivan.
- Onpa täällä täyttä. - On kesä.
Strasbourgissa on vähemmän ihmisiä ja rantoja.
Hyvä, ettet menettänyt huumorintajuasi.
Puhelin sen sijaan...
Kuten aina: ei lomalla.
Brinca teki taas maalin. Hän kiittää minua runolla.
Tämä typerä sivusto ei käännä portugaliksi.
"Muchas gracias" saa riittää.
Alex!
- Mitä sinä teet? - Etsin taskurapuja.
Et tiedä, mistä ne ovat!
Kaikesta päätellen merestä.
Alex!
Hattusi.
Laita se päähän. Aurinko porottaa. Alex.
Äidin ahdistus on kuin puhelin. Ei lomalla.
- Psykiatri käski... - Olla läsnä, ei hiillostaa.
- Tiedäthän, kulta... tarkoitan Dolly. - En minä pahastunut.
En voinut sivuuttaa Dolly-nimistä sankaritarta.
Dolly on lyhenne Doloresista.
Lolita, Nabokovilta.
Selvä. Nimeni tulee Dolly Castrosta.
Hän on latino YouTube-pioneeri, jolla on kuusi miljoonaa seuraajaa.
Alan kiriä. Minulla on kaksi.
Kuvittele, jos jokainen ostaisi kirjani. Epätodellista.
Yksi kolmesta olisi hienoa.
- Haen kokiksen. Haluaako joku? - Todellakin.
Tuolla pojalla on jotain mielessään. Se on sopimatonta.
- Eikö sinulla ollut hänen iässään? - Ei lainkaan.
Hänen iässään kirjallisuus oli jo intohimoni.
Se liekki palaa yhä.
- Otin selvää. Hän varasti skootterin. - Varastiko hän skootterin?
Ei hän mikään Arpinaama ole.
Onpas. Hän on gangsteri. Tunnistan sellaisen nähdessäni.
Kuka haluaa tehdä kaulakorun?
- Minä! - Minä myös.
- Ja minä! - Et sinä.
Haluan tehdä kaikkea, mitä poikani ja tyttärenikin.
He ovat kaksikymppisiä. Mitä muuta voisi tapahtua paitsi petipuuhia?
- Suojelen vain lastasi. - Poikaaniko?
Dolly Di ei ole tyttö, jonka kanssa flirttaillaan ja joka unohdetaan.
Hän on liikenainen.
- Vai niin. - Aivan.
Eikö proletaari siis saa seurustella pomojen kanssa?
Mikään ei ole muuttunut.
Säästä minut luokkataistelultasi.
Hänen iässään olin anarkisti.
Marssin Pariisin halki laulaen Léo Ferrétä. Kyllä vain.
Kesällä 1995 melkein menin mopolla Bulgariaan Kominterniin.
Juuri niin.
Kaltaisesi tekevät melkein. "Minä melkein".
Sinä melkein. Sanoit sen itse.
- Olet melkein. - Se on ongelma.
Käytös ei koskaan vastaa teoriaa.
Voimallista. Aivan.
Isi, katso simpukkakaulakorujamme.
Havaijilainen kaulakoru Thomas Magnumille.
Kiitos.
Näittekö, että olin Higginsin kanssa?
- Olen Robin Masters. - Alex!
Mennäänkö syömään ostereita äidin kanssa?
Tai pelataanko jalkapalloa pihalla? Se voisi olla hauskaa merta vasten.
- Viisi rankkaria kummallekin. - Pelaan kiinanshakkia.
Pitääkö minun todella alistua kaikkivoipaiselle aikuisaikataulullesi?
Mikä sanavarasto.
Tunnen aina olevani liikaa.
Ihan kuin ajoitukseni olisi huono.
Sinun kanssasi.
- Alexin kanssa. - Alex kasvaa siitä yli.
Hän ei kutsu minua enää isäksi, vaan Ericiksi.
Mikä sinun nimesi on? Eric.
Mikä sinun nimesi on? Daphné.
- Silti hän kutsuu sinua äidiksi. - Niin.
En ymmärrä. Kasvatimme hänet yhdessä.
Vakava keskustelu on mahdotonta tässä talossa.
Koska he mässäilevät, heidän on poltettava ne kalorit.
KLIKKAA ELÄMÄÄSI! LOPPU
Hiekkaa on kaikkialla!
Mene sinne, hitto vie!
Minäkään en ole kovin kätevä käsistäni.
Enpä tiedä. Poikani pyysi minua rakentamaan majan kelluvasta puusta.
- Ajopuusta. - Aivan.
Ne eivät ole sama asia. Minä autan.
Miten Dollyn kirja edistyy?
Olisipa kyse vain kirjasta.
Ette odottaneet Pulitzeria.
Tuo ei ole ajopuuta.
Siinä on eukalyptuskukka. Se on hyväksi koaloille.
Anna tukevampi puu.
Katon vahvistaminen on tärkeää.
Katso. Kun katto on tukeva, tämä on helppoa.
Oletko ihan yksin?
Pyysin isää rakentamaan ajopuumajan.
Se oli tietenkin pila. Miesparka otti minut kirjaimellisesti.
Hävettää vähän.
En ymmärrä ongelmaa, mutta mennäänkö kävelylle?
Sinulla on koko elinikä aikaa olla vakava.
Pidä hauskaa. Sinulla ei ole velvollisuuksia. Rentoudu.
- Voihan sitä olla nenäkäs ja kypsä. - Totta kai.
Olen ollut erään kanssa melkein puoli vuotta.
Se on vakavaa.
Se on hyvä. Se on kaunista.
Äiti pyöritteli silmiään, kun kerroin.
Ihan kuin teinin sydän ei voisi hakata villisti.
Kerronpa sinulle yhden jutun.
Kun tapasin Lounan, olin 17-vuotias.
Emme koskaan eronneet.
- Ja tiedätkö mitä? - En.
Haluan sen jatkuvan ikuisesti.
Alexilla ja Cyrilillä tuntuu synkkaavan.
Lapset ovat aina pitäneet hänestä. Meidän ja muiden.
Se on luonnollista. Hän on yhä lapsi.
- Istutaanko? - Toki.
Eric puolestaan on menettänyt sisäisen lapsensa.
Niinkö? Hän on yhä tosi nuori.
Niin, mutta kun tapasimme, odotin Alexia.
Biologinen isä oli häipynyt.
Eric ilmestyi kuin ihme.
Kun sanoin odottavani lasta, hän sanoi hoitavansa lapsen kanssani.
Vau.
Sellaisia miehiä on harvassa. Hän on mahtava.
Niin on. Hän on mahtava.
Se vain, että...
Äkillinen isyys aiheutti hänelle paineita.
Hän alkoi raataa hullun lailla, jotta meiltä ei puuttuisi mitään.
Hänen hammaslääkärin vastaanotostaan tuli iso valkea klinikka Neuillyssa.
Hän etääntyi meistä.
Alex laittaa hänet maksamaan siitä kalliisti.
- Missä hän asuu? - Tanskassa.
Hän lomailee Atlantin rannikolla.
Hänen nimensä on Else.
Etkö halua tavata häntä?
Haluan.
Kerronpa sinulle yhden jutun.
Ihmiset sanovat, että myöhemmin, mutta se on usein liian myöhäistä.
Rakkauden kanssa ei leikitä. Sotke hiuksesi. Kerro hänelle!
"Rakastan sinua!"
Rakastan sinua, Else!
Se oli ollut hylättynä kuukausia.
- Skootteri, joka ei kulje, rapistuu. - Varastit sen, jotta se pysyi kunnossa.
Laitoin viisi euroa tankkiinkin.
Itse asiassa olet sankari.
Tiedätkö, Dolly, olen onnekas, että tapasin sinut.
Siellä, mistä minä tulen, ei kaltaisiasi tyttöjä näe.
Mistä luulet minun tulevan?
Emme ole enää samassa maailmassa.
Silti hengailemme, pelleilemme ja otamme aurinkoa.
Tämä voi kuulostaa oudolta, mutta tunnen välillämme olevan jotain.
Joten kysyn sinulta:
onko sinusta mahdollista, että jonain päivänä me voisimme...
...naida?
Vai eikö?
Varmasti.
Tule.
Nytkö?
- Onko parempaa tekemistä? - Ei, mutta...
- Missä? - Kämpässäni.
Sanoin sen pikemminkin suunnitelmana.
- Pelottaako? - Ei.
Hei, korttini.
Hei! Onko siellä ketään? Anna se.
Anna korttini!
Dolmaire?
Raphaël Dolmaire.
Wilfried Ballu Saint-Sulpice-kadun peruskoulusta.
Aivan, Wilfried Ballu.
- Vanhuus on kuin haaksirikko. - Älä höpsi.
Se oli vitsi. Mitä teet täällä?
Valmennan kirjailijaani. Entä sinä?
Asun täällä. Lähdin Pariisista yli 10 vuotta sitten.
- Söitkö jo lounasta? - Söin vähän.
- Sääli. Olisin kutsunut Chez Williin. - Chez Williinkö?
Mereneläväravintolaani. Parhaita langusteja.
En kiellä sinulta sitä iloa, jos paikka on sinun.
Langusteille on aina tilaa.
Aloitin pienestä. Ensin rantabaari, sitten toinen.
- Nykyään minulla on niitä kymmenen. - Kymmenenkö? Vaikuttavaa.
Pandemian jälkeen hillot käytetään matkustamiseen ja vapaa-aikaan.
Avainsana on itsensä hemmottelu.
Se sopii minulle. Tykkään hemmotella ihmisiä.
- Ole hyvä. - Kiitos, riittää.
Oletko yhä vasemmalla rannalla?
Seurusteletko huippukirjailijoiden kanssa?
Huiput ovat nykyään sumussa.
Isäsi aikaan Editions Dolmaire oli mahtava.
Katutason kirjakauppa.
Kirjojen tuoksu.
Puiset kirjahyllyn tikkaat.
Tikkaat ovat yhä siellä, mutta kukaan ei kiipeä niitä enää.
Kerronpa salaisuuden.
Joudun hakeutumaan konkurssiin syksyllä.
Onko tilanne niin paha?
Yritän vielä kerran, mutta tarvitsen varoja, joita minulla ei ole.
Minulla on käteistä.
Voisin pumpata hilloa, jos maalaissijoittaja ei haittaa.
- Pilailetko? - En koskaan pilaile rahasta.
Paljonko tarvitset?
Mitä sanoit?
200 000.
Eihän se ole mitään.
200 000 on sievoinen summa.
Minulle alle miljoona tulee ja menee.
Jos sanoisin esimerkiksi...
...250 000?
Olisiko se hyvä vai ei?
Pyöristetään se 300 000:een. Vahvistan sen tekstiviestillä illalla.
En tiedä, miten kiittäisin.
Älä minua kiitä.
Se on Saint-Germain-des-Prés'n nuoruutemme kunniaksi.
...kolme, neljä.
André!
Tippasi!
Missä hän on? André!
Jotain on varmasti tapahtunut.
Tunnen tragedian luissani. Olen kananlihalla.
Louna-kulta, uutenavuotena olit varma, että hän jäätyi kuoliaaksi.
Hän jammaili naapureiden kanssa. Jätä luusi rauhaan.
Kyläbaarissa on konsertteja. Hän on varmasti siellä. Ei hätää.
Hän on varmasti oikeassa.
- Onko jokin vialla? - Emme löydä ukkia.
Ettekö nähneet häntä rannalla?
Emme. Siellä ei ole enää ketään.
- Onko hänellä kännykkää? - Yritin soittaa, mutta hän ei vastaa.
Saanko puhelimesi?
Kiitos.
André, eikö niin?
Dédé.
Dédé. Anteeksi.
Vilkkuva punainen piste on Dédé.
Eikä! Katsokaa, se liikkuu. Hän liikkuu.
Hetkinen. Tuo on tosi kaukana.
"750 metrin päästä käänny oikealle."
"700 metrin päästä käänny oikealle."
"650 metrin päästä käänny oikealle."
"600 metrin päästä käänny oikealle."
"450 metrin päästä käänny oikealle."
- "400 metrin päästä käänny oikealle." - Anna se. Hän on isäni.
Ei. Kun tunteet ovat pinnassa, kukaan ei ajattele selkeästi.
"200 metrin päästä käänny oikealle."
"150 metrin päästä käänny oikealle."
Riittää. Kuulin jo, että pitää kääntyä oikealle.
Miksi sitten ajoit ohi?
Voi paska.
Lakkaa puhumasta viiden sekunnin välein.
Kun ajan, minun pitää keskittyä. Tarvitsen hiljaisuutta.
"Tee U-käännös, jos mahdollista."
- Kuulitko? Tee U-käännös. - Niin pian kuin mahdollista.
Aja sitten Pariisiin asti, jos haluat.
Hei. Rauhoitu. Minä geo-paikansin hänet.
Tyypillinen rikkaan pojan näkemys.
Rikkaan pojanko? Miksi sanot noin?
- "Tee U-käännös." - Kuulin kyllä.
Rikkaat, hienosto ja porhot puhuvat alentuvasti pienille ihmisille.
Miten se tähän liittyy? Yritän vain ajaa autoani kunnolla.
Aivan. "Minun autoni, minun klinikkani, minun rahani..."
Käännytkö vai et?
Lopettakaa! Huutonne on rasittavaa.
Meidän on silti käännyttävä!
Rauhoittukaa. Anna puhelimeni.
Näetkö?
"Minun puhelimeni."
Miksi siinä lukee sata metriä? Suoraan jyrkänteelle. Mitä tämä on?
André!
Mikä sinua vaivaa? Ei isäni ole piski.
- Ei hän ole labradorinnoutaja. - Ne pärjäävät yksin kotona.
Sen pitää tulla vatsasta.
- André! André! - Jestas.
André!
En ymmärrä. Pieni punainen juttu lakkasi vilkkumasta.
André! Dédé!
Jos se ei piippaa, hän ei voi olla kaukana.
Uskomatonta. Hän tuli hyppäämään jyrkänteeltä kuin vanhat norsut.
Kun ne aistivat lopun lähestyvän, ne jättävät lauman ja...
Heippa.
Onko tuo hän, tuo kammottava, vääntynyt ja muodoton kasa?
Se on kivi. Se ei liiku.
Kun hyppää 30 metristä, elinvoima kärsii.
Voisitko...?
Turpa kiinni. Onko selvä?
Aivan. Tiedän, mikä olet miehiäsi.
Olet sadisti. Nautit ihmisten satuttamisesta.
Etkö sinä tee niin porallasi? Ja vielä maksusta.
Se on hoitoa, ei henkilökohtaista nautintoa.
- Paskiainen. - Itse olet luuseri.
Cyril, täällä!
André!
Odottakaa minua!
"Madeleinen jyrkänne." Mikä idiootti.
Kaverit!
Olisi pitänyt tajuta. Madeleine oli äitini nimi.
Hän kuoli viime talvena.
Pyhä jysäys.
Hitto vie.
Ei ole omaa rauhaa.
- Olin vain huolissani. - Huolissasiko? Cyril, kuuntele.
- Olen 80. Muistatko? - Tiedän, mutta unohdit äidin nopeasti.
Mitä sanoit?
Kuinka kehtaat? Rakastin äitiäsi hullun lailla. Tiedät sen.
Mutta se oli talvirakkautta.
Tapasimme Nancyssä lumisateessa.
Vuotta myöhemmin menimme naimisiin. Taas satoi lunta.
Synnyit maaliskuussa, ja lunta satoi yhä.
- Olen pahoillani. - Henrietten kanssa...
Se on kesärakkautta. Ymmärrätkö?
Se on kevyempää rakkautta.
Lyhyempää kuin äitisi kanssa tietysti, mutta...
Minun iässäni se on odottamatonta.
Haluaisin nostaa maljan hammaslääkärillemme, -
joka tarjoaa tämän juhla-aterian. Kiitos paljon.
- Kiitos! - Kiitos teille.
Nostetaan malja Andrélle ja Henriettelle. He muistuttivat, että rakkaus on iätöntä.
Niin.
Hiustesi lumi ei tulta saa sammumaan.
Julmalla liekillään Sisäiset sudet mua kalvavat ainiaan
- Aragon. - Aragon.
"Rakkauden sudet" tietenkin.
Henriettelle!
Ja herkulliselle valmislihalevitteelle?
Minä vain kiusaan.
Pyydän vain,
että säästät minut ja lapset pikkuveljeltä tai -siskolta.
Siitä ei ole huolta.
- Kuka tietää? Olen yhä täällä! - Kuunnelkaa tuota.
Katsokaa häntä. Oikeasti.
Henriettelle ja Dédélle!
Terveyttä ja onnea.
- Brandya? - Ei kiitos.
Mene istumaan poikasi viereen.
Hoidit kaiken. Teen tämän loppuun. Istu.
No... oletko lukenut sen?
Olen.
Ja?
Miten sanoisin tämän? Kirjallisuus...
Ei oikeastaan kirjallisuus, vaan kirjoittaminen -
on taidetta, jossa subjektiivisuus on tärkeää.
Mitä tarkoitat?
Jokaisen henkilön maku ja näkemykset...
Anteeksi hetkinen.
300 000 SOPII. TAVATAAN CHEZ WILLISSÄ.
Suoraan sanottuna Editions Dolmaire on liian vanhanaikainen -
tukemaan sukupolvesi projektia.
- Pilailetko? - En todellakaan.
Kylläpä Editions Dolmaire vanheni nopeasti.
Voin etsiä kollegoita, jotka todennäköisemmin...
Pelkäät vain sanoa sen päin naamaani!
- Mitä? - Kuulit kyllä. Sinulla ei ole munaa.
Yritän huolehtia egostasi. Mitä haluat kuulla?
- Totuuden! - Ei kukaan halua kuulla totuutta.
- Minä haluan! - Se on läjä hevonpaskaa.
Sitä ei voi käyttää edes tasapainottamaan huojuvaa pöytää.
Jatka blogiroskaasi, äläkä kuse kirjallisuuden kintuille.
Se on hauras vanha leidi.
Sinua ottaa päähän, että kaunis tyttö voi ravistella ruumishuoneitasi!
Tiedätkö mitä? Kuole kirjojesi kanssa!
Aivan.
Olet kitupiikeistä kitupiikein, senkin fiak-naama!
Kiittäkää tätä kusipäätä kesän parhaan illan pilaamisesta!
Hei, ihanaiset!
Draamaa huvilalla tänään. Otin yhteen kustantajani kanssa.
Sanoiko hän "fiak-naama"?
Hassua. Minun aikanani sanottiin ruma paskiainen tai hevonperse.
FIAC oli nykytaiteen näyttely, lievästi yliarvostettu.
Dollyn kielellä se näyttää tarkoittavan ääliötä.
Hyvää illanjatkoa. Kiitos.
Hei Raph...
Olen vihainen itselleni.
Vihaan itseäni, koska uskoin.
Kirjasi on ukkosenjohdatin.
Dolmaire on ollut rehellinen minulle.
Sometyttö ja älypää oli outo yhdistelmä alusta asti.
Tämä painaa tonnin.
Anna viimeinen siemaus.
Noin. Terveydeksi.
Kapteenille.
Kiitos, toveri. Ettei mene haaskioon.
Ovatpa nämä painavia.
Pitää kiittää sinua.
En ollut aikoihin Lucasin kanssa viittä minuuttia riitelemättä.
Ehkä yhdessä olemme täydellinen äiti.
- Mikä luottokortin PIN-koodi on? - Mitä varten?
- Lataan backgammon-sovelluksen. - Mikset pelaa kaksosten kanssa?
He ovat mukavia, mutta pinnallisia ja epäkypsiä.
- He ovat kahdeksanvuotiaita. - Ei se ole mikään syy.
Kysy PIN-koodia isältäsi.
Vastuun siirtämistä. Hienot kasvatusperiaatteet sinulla.
Mikä korttisi PIN-koodi on?
En ole varma. Katson myöhemmin. Ota tuoli.
Painaa liikaa. Mikä se PIN-koodi on?
- Sanoin, että myöhemmin. Ota tuoli. - Sanoin, että ne painavat liikaa.
Näin Cyrilin astmakohtauksen partaalla.
Saisinko PIN-koodin?
Olemme merenrannalla. Laita tabletti pois.
Se helvetin PIN-koodi, Eric.
Anteeksi kuinka? Mitä sanoit?
Se helvetin PIN-koodi, Eric.
Olet kusipää!
- Tuo ei käy laatuun. - En kestä enää tuota poikaa!
Korkea ÄO, korkea AO, mikä lie!
- Mitä? - Älä viitsi!
Kaikki hänen suuret puheensa elämästä ja ajopuumajoista!
Jos saamme joskus pojan, haluan, että hän on tyhmä kuin...
...tuoli!
- Jos saamme pojan? - Jos saamme toisen.
Minulla sattuu olemaan poika.
Älä pyydä valitsemaan välillänne. Päätös olisi helppo.
Alex!
Alex, avaa ovi.
Voit puhua minulle. En kerro isällesi.
Ei hän ole isäni.
Älä sano noin.
Hän teki pahasti. Hän ei olisi saanut lyödä sinua.
Fyysinen pahoinpitely ei ratkaise mitään.
Sinulla on oikeus olla vihainen.
Hän oli ääliö.
Jälkikäteen ajateltuna ansaitsin ehkä läimäyksen.
Eric ei enää jaksa, kun tuskailen erilaisuuttani.
En valinnut olla tällainen.
Avaa ikkuna, jotta saat ilmaa.
Se ei toimi. Mikään ei toimi tässä autossa.
Hyvää yötä.
Proletaari tiskaa taas.
Tule auttamaan, äläkä valita.
Hittolainen!
Mitä nyt?
Selkä on jumissa.
Eric oli oikeassa. Myit munuaisesi vuokrataksesi tämän paikan.
Älä naurata. Selkä on jumissa. Sitä koskee.
Mitä voin tehdä?
Anna aluksi suukko.
Toinen.
Tuntuu jo paremmalta. Tule. Häivytään.
- Rikkaat voivat tiskata huomenna. - Oletko varma?
Isäni ei ole laiskuri. Hän vain pelkää mokaavansa.
Nuorena hän oli lahjakas. Hän lauloi baareissa ja häissä.
Kerran tuottaja kutsui hänet laulamaan Monacoon.
Kaksituhatta ihmistä. Ihan hullua.
Hän ei mennyt, koska pelkäsi kuollakseen.
Itse asiassa Dolmairessa on vähän samaa.
Kaikki uusi pelottaa häntä.
Se on normaalia.
Hänenkin elämänsä on enimmäkseen takanapäin.
Isäsi saattaa katsoa taakseen, mutta hän välittää sinusta.
Minun isäni ei koskaan soita tai lähetä viestiä.
Ei edes tekstaria.
Etkö sanonut, että isäsi menetti kaikki sormensa?
Koska hänellä on kaltaisesi tytär, ei hän voi olla täysin paha.
Pelastat henkeni.
Olin näin lähellä tahrata maineeni.
- Samppanjan aika. - Mielellään.
Kiitos.
Editions Dolmairen tahrattomalle maineelle.
Eräs muisto on vainonnut minua vuosia.
Se on vähäpätöinen, mutta sellainen, jota ei voi unohtaa.
Muistatko, miksi kutsuit minua koulussa?
Wilfriediksi, luulisin.
Tai ehkä Willouksi. Eikö niin?
Niin, välitunnilla.
Mutta kun menin töihin isäni kalakauppaan, -
muistatko laulun, jonka teit kaveriesi kanssa?
- En. - Etkö?
Mistä tulee haju Saint-Sulpice-kadun, Jossa näimme Wilfried Ballun?
Wilfried Ballu.
Wilfried-pökäle löyhkää.
Wilfried-pökäle, Wilfried-pökäle, Ei puhuta hänestä enää.
Nyt muistan.
Olimmepa hölmöjä siinä iässä.
Olimme kymmenen. Se oli harmitonta pilaa.
Viisi koulukaveria huusi joka päivä, että lemuan.
Jopa isäsi edessä.
Miltä se sinusta tuntuu?
No, siitä on 40 vuotta. Et kai ole yhä katkera?
En tietenkään.
Voin jopa kertoa, että rakensin persoonallisuuteni sen raivon varaan.
No niin.
- Ole hyvä. - Kiitos.
Lupasin itselleni...
...että saisit jonain päivänä maksaa.
Häivy.
Kuole pois roskakustantamosi kanssa.
Ole kiitollinen, etten hakkaa sinua.
Häivy.
Jos...
Jos kuolisin ennen sinua, millaisen miehen valitsisit?
Mistä tuo typerä kysymys tuli?
En halua ajatella moista. Oletko ihan hölmö?
Olen kai.
Se johtuu Dédéstä. Näen hänet ja...
Olet oikeassa. Se on tyhmää. Unohda se.
Mieluiten britin.
Pitkän.
Vaalean.
- Pitkät ja silkkiset hiukset. - Niinkö?
Tuo on aika hauskaa, koska sattumoisin mietin,
että olen itsekin sellainen kaveri.
- Puhutko englantia? - Puhun.
- Niinkö? - Kyllä vain. Puhun sitä hyvin.
- Eikö olekin rauhallinen ilta? - On.
Mukavaa vaihtelua.
Sinä se et pelleile.
- Haluatko kahvia? - Kiitos.
Se on minun appelsiinimehuni.
Minun appelsiinimehuni.
Se on tosi hyvää.
- Briossia? - Ei kiitos.
Nutellan kanssa?
Niin, Nutellan kanssa se on hyvää.
Ei luomua, mutta hyvää.
Alex ja Daphné nukkuivat autossa.
Lykkyä tykö, toveri!
Lykkyäkö? Etkö osaa muuta sanoa?
Kutsut kaikkia tovereiksi, mutta hädän hetkellä kukaan ei tule.
Melkoinen joukkuehenki.
Alex.
Minä tässä, Eric.
Isä tässä. Toin sinulle briossia Nutellalla.
Alex, anteeksi. En tiedä, mikä minuun meni.
Ei se ole totta.
En ole väsynyt sinuun.
Olen onnekas, kun minulla on poika, joka on noin älykäs ja sivistynyt.
Minä se tyhmä olen.
Tyhmempi kuin aasi.
Älä viitsi, Alex. Avaa ovi.
Minäkin yritin. Hän ei avannut.
En halua olla isä, joka ei voi puhua pojalleen.
Haluan auttaa sinua.
Emmekö ole vahvempia yhdessä?
- Olemme, ja painavampia. - Vähän.
Huomenta.
Huomenta, Dolly.
Tiedätkö, mikä sai minut rakastamaan kirjallisuutta?
Runous.
Siksi päätin seurata isäni jalanjäljissä.
Sinun iässäsi luin Mallarméta, Rimbaud'ta, Verlainea...
Join absinttia.
Kävelin kepin kanssa. Minulla oli tummat silmät.
Minulla ei siis ollut persoonallisuutta.
Siksi lainasin sellaisen.
Tuo on huonoin anteeksipyyntö ikinä.
Samat sanat. Surkeaa.
Se on kuitenkin vilpitön.
Ei ole minun asiani arvostella kirjaasi. Loppujen lopuksi...
...ehkä se on kirjallisuutta.
Se ei vain ole viisikymppiselle snobille, joka on auki ja kateellinen.
Kateellinen, koska näen sinun valloittavan maailman,
kun oma horisonttini vetäytyy vääjäämättä.
Hei, ystävät.
Ongelmia Bergereillä. Poika ei tule ulos autosta.
Tullaan.
Menen pois toisesta päästä.
Perhosuintiako?
Äiti kertoi kirjekaveristasi. Olisit kertonut aiemmin.
Halusitko auton mennäksesi tapaamaan häntä?
Tanskaan on helpompi lentää.
Ei hän ole Tanskassa.
Missäs hän on?
- Leirintäalueella. - Kahden tunnin päässä.
- Mistä he tietävät? - En tiedä.
Hyvä on sitten. Mennään.
- Minne? - Leirintäalueelle etsimään...
- Elseä. - Elseä.
Elseä, aivan.
Alex, tuletko repsikanpaikalle?
Jes.
Odottakaa!
Prinsessan sieppaus on miesten juttu.
Hänellä ei ole vaihtovaatteita.
He ostavat jotain matkalla, jotta hän näyttää komealta Elselle.
Hän ei ottanut edes briossia. Hän ei ole syönyt mitään.
Hän on 14-vuotias. Anna hänelle tilaa.
- Otetaan spritzit! - Kello on yhdeksän.
- Entä sitten, nynny? Mitä pelkäät? - En mitään.
No...
Tällä vauhdilla hän löytää prinsessansa jouluna.
Nopeusrajoitus on 90 km/h, ja tutkia on kaikkialla.
Ei täällä tapahdu mitään.
Kuuntele.
Tämä on raketinopea.
Ricou-kamu, anna palaa.
Aja hitaasti sitten, kun olet kuollut.
Totta. Tämä ei ole mikä tahansa ajoneuvo, vaan tulevaisuuden auto.
Tie on tyhjä.
Anna hevosvoimien laukata.
Poltetaan kumia tällä upealla tiellä. Anna mennä.
No niin.
- Voi helvetti. - Ei olisi pitänyt ajaa niin lujaa.
- Yhtäkkiä hän... - Voi hitto.
Puhunko minä? Oppineisuus voittaa yksinkertaiset mielet.
Ei kiitos. Minä hoidan tämän.
Poliisista. Hei.
- Hei. - Hei.
Hei.
Tiesittekö, että marraskuusta 1974 lähtien on ollut nopeusrajoitus?
Totta kai tiedän. Olemme vain...
Olemme tällä hetkellä... tehtävällä.
Ei oikeastaan. Poikani vain...
Poika on rakastunut.
Menemme tapaamaan hänen prinsessaansa leirintäalueelle.
Aivan niin.
- Paperit, kiitos. - Totta kai.
Paitsi rakkausristiretkestä kyse on isän ja pojan lähentymisestä.
Vaikkei hän olekaan oikeasti pojan isä.
- Niin. - Totta kai olen.
- Niin... - Totta kai olen.
Geneettisesti se on kiistanalaista.
Toki, mutta nyt ei ole yksityiskohtien aika.
Kasvatin sinut.
Konkreettisesti kyllä, muttet geneettisesti.
Onko konstaapeli lukenut Salingerin Siepparin ruispellossa?
Se kertoo rikkaasta pojasta, joka vaeltelee New Yorkin kaduilla -
muutama päivä ennen joulua.
Kuten hän, ettekö ole koskaan halvaantunut -
hellittämättömästä aikuistumisen ahdistuksesta?
- Tuo ei taida toimia. - Hypnotisoin hänet.
Hyvää matkaa.
Kiitos, konstaapeli. Hyvää päivänjatkoa!
Kuole pois.
Kaksi miinuspistettä ja 135 euron sakko.
Salinger on joko osuma tai huti.
Tässä tapauksessa se osui kovaa.
Ei, Brinca. Nyt ei ole oikea hetki.
Brinca, se jalkapalloilijako?
Niin. Kun hän tekee maalin, hän kiittää minua runolla.
En kestä enää. Saisipa hän polvivamman.
Hienoa. Kuulostaa Pessoalta.
"Kadotin villieläimeni lasien kaislajärveen."
- Puhutko nyt portugaliakin? - Osaan perusteet.
Hitto. Katso.
- Aivan. - Tuolla vasemmalla.
230.
229.
- Onpa paljon mökkejä. - Sinäpä sen sanoit.
228.
Alex!
Kukkuu.
Kuka tämä vanha pervo on?
Hän on isäni.
Ei hän niin vanha ole.
Hyvä, että sain vihdoin kasvot nimellesi.
- Alexandre puhuu sinusta kirjeissään. - Niinkö?
"Isäni on loistava hammaslääkäri. Isä sitä, isä tätä."
Mitä Else sanoo minusta?
Vaikka mitä. Kaikki hyvää.
Kuten mitä?
En tiedä, koska se on tanskaksi.
Alexandre ei ole puhelias.
Jätämme hänet rauhaan salaiseen puutarhaansa.
Kunhan sanotte, että rakastatte häntä. Se on tärkeintä.
Helmut, sillipizzaa ei enää tehdä.
Toimme, mitä voimme.
Kun tähti putoaa, sielu nousee Jumalan luo.
Kaunista.
Haluaisin julkaista runoutta, mutta Ranskan runoilijat ovat hankalia.
Meillä on sinulle hyvä runoilija.
- Kuka? - Brinca.
Ei Brinca ole runoilija.
Hän on oikeassa. Älä ole hölmö.
Hänellä on 200 miljoonaa seuraajaa.
Kaikki eivät osaa lukea, mutta laittavat hymiöitä.
Niin saa rutkasti rahaa.
Helmut, nyt tuli sota!
Palmulehto haastoi meidät. Tarvitsemme pelaajia. Tulkaa pian!
Kuka on Palmulehto?
Viereinen leirintäalue.
Viiden tähden paikka, huippukuntoisia playboyta, -
satelliittiantenni, aaltoallas, koko hoito.
Hienoa, ääliöitä. Tulkaa. Rökitetään heidät.
Meidän syöttömme!
Hitot, hitot Palmulehdosta!
Niin sitä pitää!
Elsen kanssa taitaa mennä hyvin. Eikö niin?
Mitä?
Eikö isä kysy tällaista pojaltaan?
Hyvä on. Älä vastaa. Kunnioitan sitä.
Mietin tässä...
Haluatko jäädä koko viikoksi?
Puhuin Helmutin kanssa. Hänelle sopii.
- Entä äiti? - Äiti... Puhun hänelle.
Tiedätkö...
Muutamme toimintatapojamme.
Yritän tehdä vähemmän töitä.
Yritän olla enemmän läsnä.
Minulla on yhä lainoja maksettavana asunnosta, vastaanotosta, autosta...
Mutta jos teen kovasti töitä,
enintään 10 - 15 vuoden päästä olen täysin käytettävissäsi.
Halusin myös kertoa...
Haluan sinun tietävän, että...
En ole tottunut...
Haluan sinun tietävän, että 50 euroa voi olla vähän viikoksi.
Minäkin rakastan sinua, isä.
Kiitos.
Onkohan minulla eturauhastulehdus?
Mitä väliä? Se ei ole tärkeä elin.
Etkö ole vähän luulosairas?
Eikä!
Ei voi olla!
Mitä?
Aivan.
Onneksi hän ei katso alas.
Hän on täällä! Se on tänään!
- Tämä on kohtalo! Mennään! - Kenen kohtalo?
En ymmärrä. Menemme vain kotiin.
- Muutitko suunnitelmia viime hetkellä? - En.
GÉRARD LENORMAN ERITYISKONSERTTI
Kuinka vanha olet? Se on vain konsertti.
Ei se ole vain konsertti.
Lenorman on ainutlaatuinen mies.
Hänellä on ollut tuhat elämää. Hän kirjoitti Brigitte Bardot'lle.
Hän oli musikaaleissa ja Dakar-rallissa.
Vetoaisiko se meihin?
Hän on myynyt tuhansittain levyjä. Lauluja on käännetty ympäri maailman.
Hän kirjoitti "Onnelliset ihmiset" -laulun.
Aivan, onnelliset ihmiset, keltaiset liivit, kukkapaidat...
Elät utopiassa.
- Ehkä. - Se on hyvä asia.
Hän sai kuitenkin sen kansallisen mitalin -
taiteista ja... ansioista.
Juuri niin.
Sen pitäisi puhutella älypäätä.
Miksi käännyt?
Eikä.
Sanokaa, ettei tämä ole totta. Eikä.
Miten sait viime hetken liput?
Kaksi vuotta sitten hänellä oli paise ennen konserttia.
Älä puhu hampaista. Nauti konsertista.
Kuka hammaslääkäri ottaa potilaita iltakahdeksan jälkeen?
- Kollegan kruunu oli katastrofi... - Hys. Nauti konsertista.
Juuri niin.
Enhän käyttäydy kuin prinsessa?
Mehän olemme prinsessoja.
- Niin se vain on. - Totta. Olemme prinsessoja.
Menen uimaan.
Yöllä uidaan nakuina, mutten ole valmis.
Elämäni paras loma.
Todellakin.
Näemmekö vielä Pariisissa?
Minulle on kerrottu, että yleisössä on tänään...
Kuunnelkaa tätä.
...suuri, suuri fanini.
Haluaisin hänen laulavan kanssani.
Hänen nimensä on...
...Cyril Toussaint.
Onko täällä toinen Cyril?
Cyril, Cyril!
Onko toinen Cyril?
Kutsun hänet seuraamme.
Mistä hän tietää?
Hän osaa sanat.
Aivan.
Laulatko sitä usein?
En halua painostaa, mutta voinko tavata sen jalkapalloilijasi?
Hänet, jolla on 200 miljoonaa seuraajaa.
Aivan.
Mennään stadionille kolmistaan, jotta voin tavata Brincan.
Se voisi olla minulle hyväksi.
Hyvä on.
Kaikki!
Herra Lenorman, kiitos paljon.
Nimeni on Gérard.
Kiitos, Gérard.
Kaverit, kerroinko jo, että tämä oli elämäni paras päivä?
- Kerroit. - Elämäni paras päivä.
- Näytä se video. - Ei!
Kylläpäs! Näytä se video uudestaan!
Anna hänen katsoa se.
Parempaa ei olekaan.
Kaverit, minulla on hassu idea.
Minulla on perheasunto Megèvessä. Juhlitaanko uutta vuotta yhdessä?
- Miksipä ei? - Totta kai. Pilailetko?
Hienoa.
Jos Editions Dolmaire selviää konkurssista Brincan ansiosta,
- tarjoan samppanjat. - Eikä.
Minä tarjoan samppanjat!
Tulkaa tyhjin käsin. Olette vieraitani.
Kuulitko, Cyril? Pomot tarjoavat.
Niinpä.
Tiet Pariisiin ovat muuttuneet, vai mitä?
Outoa. En tunnista Pariisia.
Pariisiako?
Haittaako, jos vietämme loman ensin loppuun, vai onko sinulla kiire?
Cyril.
- Mikä hätänä? - Hän ei voi hyvin.
- Cyril. - Hitto.
- Cyril.
Kuuletko? Cyril.
Miten hän voi?
- Hän sai Soradolia. - Hyvä.
Mitä Soradol on?
Otimme yhteyttä sairaalaan, jossa häntä on hoidettu.
Hoidettuko?
Anteeksi. Luulin, että tiesitte. Voitte mennä katsomaan häntä.
- Mitä olisi pitänyt tietää? - Soradol on lääke,
jota annetaan potilaille, joilla on...
...syöpä.
- Tervehdys, toveri. - Jou.
Miten voit?
Paremmin kuin koskaan.
Oletko kertonut Lounalle?
En.
Halusin viettää hyviä hetkiä hänen kanssaan.
Vain nauttia elämästä.
Ei huonoja uutisia.
Sinun pitää kertoa hänelle, ennen kuin hän saa sen itse selville.
Olet oikeassa.
- No, jätämme sinut rauhaan. - Odota.
Kuka onkologisi on? Mitkä vaihtoehtosi ovat?
Tunnen tohtori Doukanin sairaalastasi.
Tiedät, ettemme ole tasa-arvoisia.
Terveydenhuollossa tilanne on huonompi.
Annetaan hänen levätä. Soita myöhemmin.
Syövän kanssa ei ole myöhempiä aikoja!
Kauanko sinulla on aikaa?
En tiedä hänen mahdollisuuksiaan.
Ei se ole algebraa.
Hänenä haluaisin tietää.
Yksi kahdesta ei ole sama kuin yksi kolmesta.
- Vai mitä? - Cyril...
Mitkä mahdollisuudet... meillä on pitää sinut?
Mitkä?
- Haluatko totuuden? - Haluan.
Yksi neljästä.
Mutta hei... älkää näyttäkö tuollaista naamaa.
Pitää nähdä valoisa puoli. Se on 25 %.
Kuvitelkaa 25 %:n laina. Se on paljon rahaa.
Tästä kesästä lähtien olen uskonut ihmeisiin.
Miten muuten voisimme viettää lomamme yhdessä?
Oikeasti. Eikö se ole ihme?
Senkin mäntti.
Mikset kertonut minulle?
Koska halusin, että vietämme elämämme parhaan kesän.
Kesä ei ole ohi.
Ei olekaan.
Mikään ei ole ohi.
Ehei.
Sitä paitsi he maksoivat kaksi kolmasosaa vuokrasta.
Olemme rahoissamme, joten...
Niin, rakkaani.
Mietin asiaa.
Mies, jonka valitsisin...
En halua, että hän on britti, pitkä, vaalea ja pitkätukkainen.
En halua toista.
Olet oikeassa.
Minulla on kaikki tarvitsemani.
- Alex. - Hei, toveri.
Hei, seuraajat. Tunnetteko minut? Raphaël Dolmaire.
- Fiak-naama. - Heille, jotka tietävät.
Perustan uuden osaston.
Sen nimi on "Klikkaa runojasi". Keneltä sain idean?
Dolly Diltä.
Valitsin hänet, jos hän suostuu, sen suojelijaksi.
Ja hän sanoi...
Kyllä.
Hän suostui! Siistiä!
Hienoa!
Nähdään, bestikset.
LOL!
Olut, toveri?
Onko paavi katolinen?
Ei ole yhtään! Saat Grand Cruta.
Hitot proletariaatista!
Ystävät... minun on sanottava jotain.
Nimittäin...
En olisi uskonut tulevani juttuun tohtori Housen ja Aragonin kanssa,
tai prinsessa Daphnén ja neiti Seuraajan kanssa.
Kiitos. Tämä on ikuisesti täällä.
- Kippis! - Kippis, poika! Niin sitä pitää.
Rakastan sinua.
Tekstityksen käännös: Päivi Salo