Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
- Dă-i una, să tacă! - Potolește-te odată!
Toată lumea!
[scârțâit de roți]
[toți țipă]
[Andrei] Ăsta sunt eu.
Pe bancheta din spate, stânga.
Mă prăbușesc cu 150 km/h.
Mai am 1,5 secunde până la impact,
dar prăbușirea mea n-a început acum.
A început acum mai bine de o lună.
Ea este Doina, femeia vieții mele.
Femeia care m-a convins
că, dacă ai vecinii potriviți, nu-ți mai trebuie dușmani.
Iar ăștia... ăștia sunt vecinii ei.
De astăzi, viața lor se va schimba definitiv.
A plecat nebuna!
[țipete de bucurie, muzică de petrecere]
[Andrei] Succesul unui chef este dat de câte mașini de poliție vin.
Aici au venit patru Loganuri cu zece polițiști înarmați până-n dinți
cu bere, cu prăjitură, cu confetti, cu voie bună, cu de toate.
S-a mutat nebuna!
[muzică de petrecere]
[Andrei] Bucuria unuia e necazul altuia.
Pentru că răul nu dispare,
răul doar se mută în alt bloc.
Te rog, vorbește cu vecinul să ia mașina de spălat de aici.
Mie mi se pare foarte utilă.
Pui o floare, pui o față de masă, arată senzațional.
E scumpă, crește valoarea blocului.
Eu aș păstra-o.
Rezolv-o, ca să n-o vadă doamna doctor când vine diseară.
[ciocăne la ușă]
- Bună ziua! - Sunt Doina Moldovan, vecina de jos.
Bine ați venit!
Am venit să văd dacă e totul în regulă. Am auzit ușa trântindu-se.
E tot în regulă. Dumneavoastră cum sunteți?
Sper să vă simțiți bine la noi în bloc.
Atunci nu mai trântiți ușa, vă rog.
Sigur, sigur. O zi bună!
[ciocăne]
Iar ați trântit-o.
După standardele mele, a fost o închidere de ușă normală.
Normal e când nu-i deranjăm pe alții.
Bine, sigur. Vă mulțumesc.
[ciocăne]
Da?
Ați văzut că se poate?
Da, se poate.
[lătrat de câine]
Ce caine drăguț! Cum îl cheamă?
Îl cheamă Dobby.
Dobby, ai putea să taci din gură?
- E un câine. - E un câine needucat.
Nea Popică...
- Pensie ușoară! - Da, da.
- Să mă chemi la grătar! - Hai că ne vedem, ne auzim.
Neața!
Yoga o să fie viața mea, crede-mă!
Da...
Totdeauna și-a dorit unul cu fața ta.
M-aș duce s-o ajut dacă aș fi în locul tău.
Du-te! Eu nu o ajut, că nu sunt fraier.
- Leul nu ajută. - Am înțeles.
- Hei! - Salut!
- M-a cam salutat pe mine. - Pe naiba! Pe mine m-a salutat.
Lasă vrăjeala!
Fiți serioși! Se uită la bărbați, nu la băieți.
- Băieți, mă ajutați puțin? - Da, imediat.
Uite cum fuge leul!
Gicule!
Uite, asta e a ta. Intri... mumu!
- A început... - Succes!
Succes pe dracu’!
Lasă-mă, că-s obosit.
Normal că ești obosit. Ai băut toată noaptea. Ia suflă!
Vai de capul meu!
O dată se pensionează omul.
De la ce te pensionezi? Ce ai lucrat toată viața ta?
Ai jucat cărți și ai băut pe banii statului.
Eu mă duc să mă culc.
Nu! Nu te duci nicăieri. Vino încoace!
- Ce e? - Unde-ți ții telefonul?
De ce nu e aprins telefonul când te sună soția?
[Popică] Cine dracu’ bate?
Nuuu!
Ce dracu’ cauți aici, Doina?
- Aici stau. - Nu, n-ai cum.
- Cum să stai aici? - Cu acte în regulă.
M-am mutat la apartamentul 14. Suntem vecini.
[Andrei] În mintea de polițist a lui Popică erau două gânduri.
1. Am belit-o! Și 2. A belit-o și soția.
- Ce-i cu scandalul ăsta? - De unde dracu’ să știu eu, Doina?
Dar poate știe nevastă-mea mai multe.
Marcela, hai, că te caută o doamnă!
Cine? Ce e?
Vă las intimitate.
[Doina] Să nu mai urlați în halul ăsta.
[Marcela] Dar cine sunteți?
[în cor] Ooommm!
[se deschide ușa]
Care a parcat mașina pe locul meu?
În momentul ăsta veniți să o ridicați!
Dacă vă mai prind că faceți asta, ne vedem direct în instanță.
Ce prezență puternică și luminoasă aveți astăzi!
Haideți mai bine afară, să ne bucurăm de ziua asta minunată!
Ce ziceți?
Deci lăsați-mă cu textele astea obosite!
Haide, care?
Îmi pare rău.
Parcați mașina la doi metri de sală și vreți să slăbiți?
Eu i-am zis că poate să parcheze aici.
N-am văzut tăblița cu numărul de la mașină.
Dar nici eu n-am văzut hârtia dumitale de divorț
și toată lumea știe că ești divorțată.
- Poftim?! - Dar cum să puneți atâta scotch?
Dvs. știți cât costă mașina asta?
Eu nu m-am băgat în viața dumneavoastră personală.
Dar v-ați băgat pe locul meu de parcare!
Îmi pare rău. Acum dezlipim...
Foarte bine. Haide mai repede acum!
- Vă rog, nu mai loviți mașina! - Vă rog să plecați imediat.
- Te urci acum imediat în mașină! - Imediat.
- Dumneata nu auzi? Te urci acum! - Doamnă, calmați-vă!
- Aveți răbdare! - Până când?
Stați puțin, să dezlipim...
- Chem poliția dacă nu plecați imediat! - Am înțeles, așteptați...
Haideți, mergeți!
Mergeți, mergeți!
Da, da...
Uite, pantalonii ăștia cred că ți s-ar potrivi de minune.
Uau! Te văd în ei.
Dar unde mergeți? La înmormântări?
Hai, veniți la astea mai colorate!
Sunt producător de muzică, fac și eu muzică.
Aici lucrez doar așa, ca să mai adun inspirație...
Eu o să fiu bestia
și tu o să fii foarte frumoasă în rochia asta.
Nu, e urâtă.
Aici cam de băbet...
Îmi dai și mie numărul tău de telefon?
Nu?
[plânge]
Facem un skandenberg.
Și dacă te dau, ieși cu mine în oraș.
Hai să ne gândim la ce ne ajută matematica!
La nimic!
Exagerezi. Matematica e peste tot.
Mergi la magazin și trebuie să cumperi și lapte, și ouă, și cașcaval.
- Cum le aduni? - Plătim cu telefonul în 2025.
Hai să vă dau alt exemplu!
- Știți păcănele sau ruletă? - [elevii în cor] Da.
Bun. Să vă învăț o șmecherie.
- Vreți să faceți bani, nu? - [în cor] Daaa.
Să zicem că avem ruleta.
- Câte numere are ruleta? Știți? - 36 și 0.
Bun. Ce facem cu 100 de lei dacă mergem la ruletă?
Investim puțin. Suntem calculați, mergem cu un leu.
Bună ziua!
[în cor] Bună ziua!
Ah, ruletă...
Le explicam la copii cât de rea e ruleta.
Ruletă - caca.
Le-am explicat că matematic n-au nicio șansă să câștige.
- Își pierd banii. Mai mergeți la ruletă? - [în cor] Nu!
Perfect! Mi se pare că mi-am făcut treaba.
Eu nu cred că ar trebui să aud de fiecare dată când faceți dvs. pipi.
Apropo, azi ați fost de șase ori. Cred că trebuie să mergeți la doctor.
Adică să nu mă mai piș? Asta vreți să ziceți?
Eu zic să nu mai faceți pipi din picioare.
Vă așezați frumos pe colac, faceți din șezut. Eu să vă învăț?
Stăm la bloc, pereții sunt subțiri.
E posibil? Se aude în tot blocul.
Salut!
Vă rog să-i spuneți soției să nu mai pună hota pe treapta 3,
că huruie tot blocul!
[în căști] Întâlnesc multe cupluri care nu pot să aibă copii.
Și prima mea întrebare e cine e bărbatul în relație.
Dacă bărbatul e într-o energie feminină,
atunci femeia e obligată să asume energia masculină.
Și atunci cum să rămână însărcinată?
Aveți programare?
- Doamna doctor, nu am. - Îmi pare rău, atunci nu se poate.
Nici dacă ar fi vorba de o urgență?
Haideți să vă explic cum stă situația.
Nu se poate fără programare. Vă rog frumos, haideți!
Aș avea un plic pentru dvs.
După mine.
Cu... ce problemă?
Am o problemă tot mai mare.
O problemă care crește cu 10% în fiecare secundă.
Și e grav.
La ce vă referiți... mai exact?
La circulație.
Adică sângele nu mai circulă și cumva e... blocat.
[ciocănit]
- Așteptați alți pacienți? - Nu.
Revin imediat.
Nu vă supărați, umblați pe tocuri prin casă?
Nu, îs cu ăștia.
Soția e un pic pe tocuri.
Se aude foarte tare. Vă rog frumos.
Sigur. O descalț și îi dau jos tocurile
și o pun în patru labe...
Îi pun genunchere, Doamne ferește, dar...
Mă duc să rezolv cu tocurile.
Vă las, că mă duc...
- Cine era? - Cineva care căuta psihiatria.
Cum ar fi să ne prefacem că suntem la bibliotecă,
să facem așa, mai pe liniște.
Așa, se aud și bătăile inimii...
cum bat pentru tine.
Alo, alo, mai încet, da?
Suntem în bibliotecă.
[muzică de petrecere]
Hai și voi acum! Mergeți, mergeți!
Cum vi se pare?
Hai, mă, sunteți nașpa.
Intră! E deschis.
- 55 de decibeli. - Da.
Ce este aici, e discotecă?
De ce vă rățoiți așa la mine, doamna Donald Duck?
Vă atrag atenția că ne aflăm într-un condominiu
și nu trăiți în pădure.
Nu puteți să faceți ce vreți!
- Vă e frică de vânătoare? - Vă rog frumos.
Eu o să schimb un pic ritmul. Ați venit într-o stare de tensiune...
Vă rog frumos să veniți înapoi!
Numai puțin.
Ia să vedem ce vrea doamna Girofar.
Ia să vedem, spuneți acum!
Conform Legii 61/1991,
tulburarea fără drept a liniștii locuitorilor prin orice obiect
constituie contravenție și se pedepsește cu amendă.
Extraordinar! Aveți un flow magnific!
Dumneavoastră cred că ați fost actriță la teatru.
Sunteți de-o pasiune extraordinară.
Vă bateți joc de mine.
Stai așa.
Cum ai zis-o!
Ăsta-i momentul pe care îl căutam toată viața.
Nu pleci!
Stai așa, pleca!
Ziceți acum.
Vă bateți joc de mine.
- Vă bateți joc de mine. - Aur!
[muzică tehno antrenantă]
Cum vi se pare? Vă place cum sună?
Lucrurile n-o să rămână așa, domnule Mureșan.
Nu rămân așa, trebuie masterizare și vocea dvs.
cu un pic de pitch în jos.
[sunete senzuale]
Mai stai!
[țipă de durere] De ce nu zici că muști?
[ciocănit]
Te-am rugat frumos să taci.
[ciocănit]
[Andrei] Ho, că vin.
- Dom’ profesor. - De matematică, da.
Eu vă rog frumos să terminați cu prostiile astea.
Încă două minute să terminăm. Altceva? Mai e ceva?
Se aude în tot blocul. N-aveți pic de rușine.
Un pic de rușine mi-e.
Închipuiți-vă că vin acasă să fac sex cu soția.
Adică nu să vă închipuiți cum fac sex.
Bănuiesc că ați făcut sex cândva și...
Dacă ați făcut.
Un pic de sex tot ați făcut, nu?
Dacă n-ați făcut, nu-i nicio problemă.
Nici eu nu prea sunt cu sexul, mai mult soția mă obligă.
Adică, dacă e după mine, eu... cu lunile.
Dom’ profesor, eu am pretenții de la dvs.
Și soția are niște pretenții de la mine, dar dvs. mă cam sabotați
și de asta cumva nu prea funcționează, că dvs... și soția, știți?
E apartamentul meu. Un pic de sex am voie să fac.
Apartamentul este al băncii.
Și să facă banca sex?
Și dacă vreți să ne purtăm urât,
și eu pot să fac plângere la Inspectoratul Școlar,
că în acest apartament se dau meditații ilegal și nu cred că vreți asta.
Asta nu vreau, ca să lămurim.
Eu vreau să fim prieteni. Vreți chestia asta?
Eu sunt de acord cu ce îmi spuneți dvs.
Dvs. îmi ziceți, eu fac.
Mi se pare o înțelegere bună.
Putem începe cu o îmbrățișare. Vă pot da o îmbrățișare?
Scuzați părul de pe piept. Pot să vă îmbrățișez?
Deci nu cred.
Faza cu bibliotecara era pentru ea!
- Era pentru noi. - Tu chiar mă crezi proastă?
Ce mai urmează? Să te duci să-i ceri voie să faci sex cu soția ta?
- Exagerezi. - Nu, că mă duc eu să vorbesc cu ea.
Mă duc eu.
- Așa? - Da, mă duc așa.
Bine, du-te.
Să-mi spui cum vrei s-o cert.
Vrei s-o iau cu binele la început
sau vrei s-o iau tare, să-i bag mințile-n cap?
Deci tare. Bun.
Bună seara, dom’ profesor!
O, dom’ profesor!
Doina, vreau să zic că nu e ok.
Mi se pare că tu crezi că stai un fraier. Arăt eu a fraier? Să ne înțelegem un pic.
- Dom’ profesor... - Vrei să fiu bărbat?
Să fiu bărbat din ăla? Dacă vrei, eu pot să fiu din ăla.
E suficient să-mi spuneți din timp ce anume doriți să faceți și durata.
Nu vreau așa.
Eu sunt foarte deschisă.
Nu e ok. Nu e ok să fac o cerere scrisă, să mă apuc să scriu acolo subsemnatul...
Pentru trei minute? Atâta fac gălăgie.
- Nu e chiar așa. - Dar cum e?
Cererea poate să fie și verbală.
De exemplu, mâine...
în decursul zilei de mâine, între orele 18:30 și 19,
eu vreau să desfășor activități de prostii.
Nu, așa nu-mi convine mie.
Te rog frumos să mă asculți. Pe cuvânt, dacă nu mă...
Mai vii măcar înapoi?
N-am treabă, dorm pe canapea, dar am distrus-o.
Am făcut-o nu chiar să plângă, dar mi-a fost milă de ea.
[muzică tehno antrenantă]
[ciocănit]
Vă bateți joc de mine?
Hai, frate, pe bune?!
[șoptit] Poliția! Poliția! Poliția!
[bate puternic în ușă]
Au, ochii! Băga-mi-aș!
Bună seara!
- Bună seara! Ofițer David. - Subofițer Marius.
Bună seara!
Am venit pentru că am primit o plângere.
Nivelul de zgomot din acest apartament
e mult peste nivelul acceptat în bloc.
Actul de identitate.
Mă scuzați, sunt într-o situație mai nasoală acum.
- Sunteti bine? - Da, sunt.
Mi-a murit personajul preferat din telenovelă și sunt un pic emoționat.
Dar am o rugăminte. Putem să vorbim de la coleg la coleg?
Sunteți și dvs. agent?
Da, sunt agent de pază la un magazin de haine.
Deci suntem colegi, cum ar veni.
Ce-i cu mirosul ăsta?
S-a declanșat arma din dotare.
Arma din dotare... s-a declanșat...
- Pentru deplasare, amenda e... - 1500 de lei.
- Nu! Vă rog frumos. - 750 lei dacă plătiți în 48 de ore.
Mă faceți să plâng.
Se droghează în casă. E gălăgie cu muzică...
- E paranoică. - Vă rog frumos.
Doamnă, lăsați-ne să ne facem treaba.
Am făcut o școală pentru asta.
Vă rog frumos, abțineți-vă.
Pentru că e prima abatere, primiți un avertisment.
Mulțumesc foarte mult.
[Doina se împotrivește] [Polițist] E ultimul avertisment.
Gata, liber.
- Ești OK? Au plecat? - Da.
- Mai venim. - Nu mai venim nicăieri.
Ai noroc că nu te bat!
Băi, stați, unde plecați?
Bă!
[oftează]
Aia mă știe de 14 ani, are frică de mine, nu mișcă.
Dacă vreau, o bag la pușcărie.
De voi mi-e așa... dar mă descurc.
Dar cu Marcela te mai descurci?
Termină, mă.
Mai ia pistolul foc?
Mie mi-e frică de Doina.
Dacă-mi trimite ANAF-ul și poliția pe cap?
În apartament am un container de marfă, treninguri și ceasuri.
- Acum îmi zici? - Lasă-mă...
Ești șef de scară. Cum să-ți fie frică?
- Nu ai un trening mărimea 52? - Ba ba.
Pentru soacră-mea. Cu ceva fosforescent, o țintă pe piept.
Lasă-mă cu glumele tale proaste.
Joacă jocuri de noroc și consumă alcool pe spațiul public.
- Bună seara! - Bună seara!
Ăsta nu e jocuri de noroc, asta e știință, Doina.
Un buletin, vă rog.
Dar mă miră că nu mă cunoști.
Chiar mă faci să dau un telefon?
Ia buletinul, e OK.
Puteți să sunați pe cine doriți.
Cine e căpitan la voi acum?
Sunați pe cine doriți dvs.
Nu ne interesează pe noi treburile astea.
- Ne dați amendă pentru berea asta? - Asta e legea.
- Semnați aici, vă rog. - Semnează tu.
Hai, dă-mi buletinul.
- Nu doriți să semnați? - Ați înțeles bine că nu.
Am consemnat că nu doriți să semnați. Nici dvs.
Poate aveți treabă și vă reținem.
- O seară bună! - Adio și numai bine!
Ce faci, Doina, ai înnebunit?
Dacă nu vă ajunge amenda, pasul doi e închisoarea.
Ce?
[leagănul scârțâie ușor]
[șoptit] Îmi pare rău.
- Nu! - [strănută înfundat]
[geme eliberator]
[alertă de ambulanță]
[zgomot înfundat]
[stație radio] Deplasare pe strada Mihai Românul. Intervenție.
100 de lei de la fiecare pentru reparația liftului.
- Sunteți cu toții de acord? - [în cor] Da...
În primul rând, ședința asta este ilegală.
Din punctul meu de vedere, e legală. N-am nimic, puteți să mă controlați.
Ședința este legală doar dacă avem cvorum.
Vreți ciocolată, dna Doina? Am o Milka.
Ce dracu’ e cvorum?
Jumătate plus unu din numărul de apartamente.
Haideți să fim și noi oameni.
Vreți să facem o ședință ilegală?
[nervoasă] Hai să creștem cocaină în scară!
Hai! Eu vreau, haideți!
Dacă nu încheiați ședința,
eu vă fac plângere penală pentru fals, uz de fals
și constituire de grup infracțional organizat.
Doamna Doina, unde o putem face?
O reprogramăm civilizat, conform legii, peste 10 zile lucrătoare.
Cum 10 zile?
[în cor, supărați] Nuuu!
Liftul. Cum rămâne cu liftul?
Urci pe scări, mai scazi din burtă.
Trebuie bătută.
Pardom, ce faceți?
- Vorbim. E voie să vorbim? - Nu aici.
Dar unde?
Hai afară!
Zi-ne unde!
Haideți afară să vorbim, că aici nu...
Care i-o mai da ciocolată vreodată!
Haideți odată să vorbim!
Aveți aprobare de la primărie?
Asta e adunare publică, trebuie aviz.
De la mă-ta nu trebuie aviz?
Cred că aici ne lasă să vorbim.
Cum am ajuns să ne întâlnim în locuri publice, ca teroriștii!
Voi nu înțelegeți că eu o știu cel mai bine?
O știu de 14 ani de zile!
Stătea pe strada Fanfarei.
Știți cum îi zice la stradă acum?
Strada Liniștii!
E nebună, e dusă, e maniacă. Are 500 de procese pe rol.
De ce credeți că n-avem metrou în Cluj? Hm?
Exact. Pentru că asta i-a hărțuit pe toți nepalezii ăia,
până s-au enervat toți și s-au dus înapoi, la ei în țară.
Doina ne dezbină și așa câștigă ea.
Asta se întâmplă.
Deci noi trebuie să fim uniți.
[recită] Tot ce mișcă-n scara noastră, becul, liftul și contorul
ne e prieten numai nouă și lui Doina dușman este.
Amin.
- Unire. - Unire.
Bine, păi hai să ne unim!
Eu mă unesc cu tine.
Hai!
Am ajuns în momentul inevitabil
în care trebuie să ne facem un grup de WhatsApp.
- Îmi dai numărul de telefon? - Sigur.
Pe Instagram cum ești?
[diverse zgomote casnice]
Sunteți gata?
3, 2, 1, gălăgie!
[diverse zgomote casnice]
[țiuit, huruit, lătrat]
[zgomote tot mai puternice]
[alarma poliției]
Stop!
[liniște]
[dezamăgit] Uite-o! Aaah!
[Doina, nemulțumită] De ce v-a luat atâta să veniți?
Unde e zgomotul?
Până acum două minute, a fost dezastru. Ați venit prea târziu.
1000 de lei amendă pentru reclamație falsă.
Cum falsă, domnule? Urlau toți deodată.
Bormașină, urlete! Nu se poate așa ceva!
Ce poliție sunteți voi?
Veniți după 100 de ani!
- Vă bateți joc de mine? - O zi bună să aveți!
Nu-mi zici tu mie ce zi să am.
Stai, domnule, și ascultă un pic!
[bormașină]
Uite, uite!
Stați un pic, vă rog!
[țipă] Alo! Băi!
[zornăit de clopoței]
[închide ușa cu zgomot]
[zornăit]
[ușa se închide cu zgomot]
[inspiră, expiră]
[bate la ușă]
[voce bărbat] Căca-m-aș pe curentul tău.
Nu ți-ai plătit factura?
Du-te de aici!
Du-te și vezi ce are! Tu ești șef de scară.
[duios] Ce faci, mămică? Te-ai rătăcit?
Hai la mama!
[toți odată tare, de neînțeles]
[țipă] Gata!
[blând] Spuneți, doamna Doina.
Ce vă doriți dvs.?
[blând] Eu vreau să trăiesc în armonie cu familia mea.
Care familie?
Voi. Voi sunteți familia mea.
Nu e păcat să ne certăm?
Eu recunosc că am exagerat din când în când.
Și eu propun să ne respectăm și să ne înțelegem.
Haideți să pornim de la zero!
Eu sunt pentru pace.
Dar hai să o iei tu de la zero!
Ce pace?
14 ani i-am răspuns la telefon!
Voi sunteți nebuni? Un război întreg.
[toți odată, tare]
Plânge femeia. Te rog, uită-te la ea!
Uită-te în ochii ei, să vezi că e un om acolo.
Îi pare rău.
Mie, nu.
Jur. Erau cu geamul deschis larg.
Bang, bang, bang! Îi dădea, frate.
Nu știam ce să fac. Să scot telefonul să filmez, să le pun muzică...
I-am văzut. Deci se întâmplă chestia asta.
Stăm într-un cartier care se ocupă cu făcutul de copii.
It's all right.
- Eu nu vreau copii. - Nu?
Foarte bine.
Nici nu aveam de gând să îți fac.
Glumeam.
[Doina își drege glasul]
Domnișoara Doina!
Ce energie curată aveți astăzi!
Unde mă schimb?
Foarte bine, doamna Doina.
- Și la mine e OK? - Da, e foarte bine.
Inspirăm... Expirăm...
[țipă] Un șobolan!
[toate fetele țipă]
Stai un pic!
Aoleu!
Uite că a ieșit acolo.
Stai! Stai acolo!
Aveți șobolani la yoga?
[ușa se deschide și se închide]
Ce se întâmplă aici?
Ce se întâmplă?
- Fac curățenie, că arată ca la... - Ca la ce?
Ca la circ, ca la porci, ca în grajd, ca în pădure, ca la ce?
Da.
Ăsta e caveman-ul meu, înțelegi? Asta e peșteră, asta înseamnă.
E peștera mea.
Aici nu facem curățenie, nu dăm cu aspiratorul, nu ștergem pahare.
Hai, hai, du-te, du-te!
- Mă dai afară? - Da. Vira!
Vin să schimb un pic aerul aici.
Nu că nu am eu ce să fac.
Să te îngrijesc, să simți că...
- Hai, nu fi tristă! - Și faci figuri...
Hai că ieșim în oraș, vrei?
- De când n-am ieșit în oraș noi? - Te scot acum.
De când nu m-ai atins tu pe mine?
Hai, nu începe cu din astea acum!
De când n-am făcut sex noi doi?
- Nu vrei s-o luăm pe pași? - Ba pe pași vreau să o luăm.
- Cu care pas vrei să începem? - Să ieșim întâi.
- Ieșim, după aia sex, după aia... - Unde mă scoți?
Leroy? Trebuie să iau o pungă de cuie.
Nu ți-e rușine?
Și după aia, cofetărie.
Ai dres-o acum...
- Hai că-ți place cremeșul. - Îmi place și la Leroy, dar...
- E în drum. - Eh, e în drum...
Ești nesimțit.
Hai, schimbă-te, să mergem!
Dar schimbă-te tu, mă!
- În ce? - În ceva mai bun.
- Serios? - Da!
- Acum, la pensie? - Taci din gură.
Hai, schimbă-te, să mergem!
Sex...
În atenția profesorului de la etajul 2.
Nu vrem să auzim gemetele sexuale, chiar dacă țin doar două minute.
Vă mulțumim pentru înțelegere.
- Să trăiți, dom’ profesor! - Bună!
Ești nașpa.
De ce ai pus afișul ăsta?
L-ai pus acolo numai să îmi dai umilință.
Ai vrut tu să-mi dai umilință.
De când te-ai mutat, o dată am făcut sex,
o dată, două minute.
De ce te comporți așa cu mine? Eu am fost fain cu tine.
De ce?
Pe cuvântul meu. Te iert...
Trec peste asta, dacă în seara asta ai răbdare o oră.
Vreți să faceți iar prostii?
Nu. În seara asta am invitați cu care să vorbesc absolut normal.
- Vreți să faceți prostii cu invitații? - Nu fac prostii cu invitații.
Îți spun adevărul. Vin șefii soției mele.
Vin la noi acasă.
Vrem să arătăm că suntem o familie normală, într-un bloc normal.
Uitați, semn de pace din partea mea. Chiar vreau să ne înțelegem bine.
Vă rog eu.
Haideți să ne înțelegem.
Să știți că, dacă vorbiți frumos, eu n-am nimic împotrivă.
- Perfect. Seară bună! - Seară bună!
[bătăi în ușă]
Am venit cu demolarea.
- Ce demolare? - Garajul.
- Care garaj? - Ăsta.
- De ce? - Ordin de la primar.
A primit sute de sesizări de la o doamnă.
Chemări în judecată, amenințări. Asta e.
- Care doamnă? - Una, nu știu.
Unde pleci? Stai să vorbim.
- Am treabă, domnule. - Cum să ai treabă?
Am lucrat atâția ani în poliție, n-avem nicio treabă. Ești nebun?
Am un anunț.
O apreciez atât de tare pe Maria!
E discretă, e responsabilă și nu intră în conflicte.
M-am decis să te propun șef de vânzări pe toată țara.
Uau! Mulțumesc mult!
Meriți!
Unde dracu’ e meciul ăla?
Scandal sexual într-un bloc din oraș. Vecinii susțin că nu mai pot...
Dă-mi să...
Andrei, sari la mine? Îmi iei telecomanda din mână? Ce te-a apucat?
- Să pun meciul. - Gata!
Un profesor de matematică e acuzat că întreține relații sexuale prea zgomotoase.
- Tu ești profesor de matematică. - Eu?
Eu nu sunt profesor de matematică. Nicușor este.
Nu vreți mai bine să ne uităm la un film sau să punem niște muzică?
- Nu, nu, nu. - Lasă, că e interesant.
... dacă tu n-ai pic de decență.
În fiecare seară ăștia urlă ca animalele, au program de prostii.
Avem copii în bloc. E posibil așa ceva?
O știu pe nebuna asta!
Da, a fost și la noi la bancă și a făcut scandal.
[ciocănit]
- Bate cineva la ușă. - La noi?
Apreciez că mă urmăriți la televizor, dar vă rog să dați mai încet.
Sigur, și noi am aprecia dacă ne-ați lăsa în pace.
- Poftim? - Niciun poftim. Du-te!
- Dăm mai încet și ne calmăm. - Calmați-vă soția mai bine.
Ce ai zis? Dă-i drumul de aici!
Dacă puteți să nu urlați ca în fiecare seară, ar fi minunat.
Nu suntem, domnișoară, animale în călduri.
Nu ți-e rușine, vacă ordinară?
Asta-i nebuna aia de la televizor.
Ne scuzați. O seară bună!
Ce ne scuzați, ce seară bună? Iar ești preș?
Dă-i drumul! Marș afară!
Spor la pupat în cur șefii!
- Ai înnebunit? - Iartă-mă.
Ți-a dat rău?
Andrei, dă-o încolo de treabă.
În locul tău, îi dădeam una de nu se vedea.
Noi ne retragem.
Ne mai vedem, dar în alte locuri.
Iar despre promovarea aia mai discutăm.
Vreau să fiu sigură că fac cea mai bună decizie.
- Dar meciul? - Hai, hai!
[șoptit] Gata cu joaca! Sunteți tâmpiți? Trebuie să trecem la fapte adevarate.
- Vrei s-o mor eu? - Da!
O omor eu.
- Nu te mai juca cu pistolul! - E OK, nu e adevărat.
Lasă-l să se joace.
Concentrați-vă puțin. Știți de ce e ea așa?
- Cum așa? - Așa.
- Că e proastă? - Foarte proastă.
- Mă-sa e proastă. - Nu. Nu e iubită.
- În ce sens? - Nu are un bărbat, nu face sex.
Sex.
- Eu îl propun pe Popică. - Ce?
- Voi sunteți tâmpiți? - Taci, tu ești om fain.
Terminați! Nu e genul meu.
- Mustața aia... - Mă-ta e genul meu.
Dacă ție îți place de mama, încearcă și la Doina.
Dar nu pot, că numai pe mă-ta o am în cap.
Fute-o tu!
Pe tine te iubește, pentru tine s-a mutat în blocul ăsta.
Fute-o tu!
- Popică, tu ești cel mai bărbat de aici. - Mulțumesc, dar nu fut, că nu-i futabilă.
OK, am înțeles. N-o fute nimeni.
Dar e mutabilă.
Adică se poate muta.
Eu știu un băiat...
Ești tâmpit!
Dar e încărcat?
- Îmi curge sânge. - Îmi pare rău.
Ești tâmpit?
Ți-a trecut pe la ureche.
[șușotesc agitați]
N-am știut că e încărcat, îmi pare rău.
O mutăm sau nu?
Mi-a venit o idee.
[Ian] Mă gândeam că poate ieșim noi doi pe undeva.
- [Tina] Unde vrei să mă scoți? - [Ian] În Parcul Central.
- La New York? - Până vine viza, în Cluj.
[cu accent rom] Bahtale, domnișore!
- Nașu’, ia zmeul și du-l la loc. - Să fii sănătos.
Salutare!
Domnișorul Ian, bine ai venit!
- Tina. - Tina, domnișoara care aduce lumina.
Sărut mâna! Haurențiu.
- Andrei! - Să fii sănătos și să trăiești.
Razele mele de soare! Fuguța sus, că poate este de lucru și reținem.
Dați voie să vă arătăm.
[accent rom] De lângă piramidele de la Egipt,
de lemn de trandafir s-a făcut această mobiliară.
Am așteptat după ea multă vreme, dar s-a meritat.
Aici, dacă puneți mâna cu grijă,
ridică președintele de la America sau de la Rusia, depinde.
Aici, dacă se întâmplă ceva și dispare în casă, este cameră de revedere.
Ca să se vadă ce a dispărut.
- Fain sicriu. - Sicriu este?
Am întrebat la designer.
Sărut mâna, dacă mai pot să arăt, la etaj, 18 dormitoare.
Dar ție nu ți-e rușine?
Nu, facem turul frumos. Deja m-ai încurcat.
Haideți să ne așezăm, duceți-vă înainte, domnișoară!
Dar nu înghesuiți acolo, ca popândăii.
Aici este loc gol.
Nu pentru dvs., stăteați bine.
Domnița.
Așezați aici, bate lumina pe soarele dvs.
No, ziceți!
Avem o vecină nebună și vrem să o facem să se mute.
Să plece. Să nu o mai vedem vreodată. Să dispară, buști!
E ca și rezolvat. S-a făcut asta de multe ori.
Ce buget este?
Ideea e că nu prea avem buget.
Ideea e că nu prea mai am energie să vă ascult. Am să mă ridic să plec.
Stai, stai, stai.
Nu poți să ne faci un preț special?
Pentru dvs. și pentru gropițele alea în care am picat deja de drag,
5000 de euro.
Vin cu piranda, cu puradeii, o aduc pe mama soacră,
toate rudele, animalele,
punem cort, facem foc, iese fum, facem coregrafie.
Se mută sută la mie.
Asta e 10%.
Adică mai mult ca sigur că pleacă, domnișorule.
Mai puțin ca sigur, acum supracompensează.
Dumneatale vrei să rezolvăm sau...?
Ăsta e prețul. Asta e, 5000. E artist.
Cunoaște domnișorul Ian.
Luăm din fondul de rulment?
Stai. Noi n-avem bani. Am crezut că îți iese și ție ceva.
Câștigul ăsta, te știe lumea, ești mai cunoscut, ajungi la știri.
Doina e nebună. Când se mută, o să știe toată lumea, apare pe TV.
Domnișoru’ cu mustață, nu vrei să ajung la știri.
Niște meditații la matematică pentru copii.
Ei știu. Cu banii nu le trebuie mai mult.
Eu le fac niște beat-uri pentru radio la copii.
[cântă] Tuci, tuci, tuci... Se poartă acum.
Tucci și cu Stanley Tucci A răcit și-a curs pe muci.
Nu-mi place muzica asta. Ne pare rău, oferta dvs. nu coafează la mine.
Bine, băieți. Hai, mergem!
Stați un pic, să terminăm ideea.
De ce plecați așa, supărăcioasă, doamnă?
Parcă sunteți nevastă.
Hai să fac altă ofertă, vă rog frumos.
Facem ceva special, 100 de euro.
- Altfel vorbim. - Așa, mai vii de la palat.
[Haurențiu] Și cafeluță.
[soția] Cafealele.
Cafealele proaspete făcute de prospătura de la viața mea.
Dacă rămâne așa, vă rog să dați-mi numărul dvs. de telefon.
Dar ție chiar nu ți-e rușine?
Trebuie numărul de telefon, ca să trimit pentru 100 de euro
cursul, linkul, whatsapp-ul la masterclass.
Ce?
Dar n-ai gândit ca pentru 100 de euro eu vin să te educ pe dumneatale!
Pentru 100 de euro, trimit un link,
dai click și te uiți la video la masterclass.
E înregistrat.
Pentru 100 de euro, cu înregistrare, eu nu mă dau jos de pe cal, de pe iapă.
Bahtale! Bine că ai dat clic pă canal la Haurențiu.
Primul masterclass dă eficiență
la mutat vecina.
Ce fain curăță vap-ul ăsta!
Oare îl curăță tot?
De ce e așa murdar?
Bă, terminați! Fiți atenți acolo!
Deci ne apucăm?
Clar, dar ce model e vap-ul ăsta?
Pe bune, cine se ocupă?
Eu, de cumpărat, îl cumpăr eu.
Reluăm.
Concentrați-vă puțin!
La televizor!
Pasul numărul 1. Cel mai eficient în 90% dintre cazuri.
Este ieftin, eficient, la îndemână.
Războiul biologic... fiziologic.
Deci, cine se ocupă?
- Mult. - Fiecare cu cât bea.
[șoptit] Satana a părăsit iadul.
A pornit cronometrul, aveți șapte minute jumate.
Recepționat, arma e încărcată.
Bun. Galațiul e pus în mișcare.
Ce Galați? Du-te odată!
Galațiul, că pe acolo trece Dunărea și...
Ești nebun? Du-te odată!
Voiam să-ți spun altceva.
Te iubesc, dar o iubesc și pe Tina.
Foarte bine, dar du-te odată!
Nu mă mai brusca! Mi se descarcă arma.
Pardon, dar du-te odată!
Aoleu, neamuri de violenți!
Gata, am ajuns.
Hai, faci? Ce faci? Fă-o odată!
Bate-mă, omoară-mă, dar nu pot să fac acum.
Nu pot să fac.
Stai că te ajut.
Dă pe apă rece!
- Fă odată! - Dă pe rece, cum ți-am spus.
Am înțeles, stai un pic.
Gata.
Verifică cu degetele.
Am verificat. Vai, ce rece e!
OK...
Gândește-te că ești mic și te piși în pat.
- Ce faci acolo? - Acum, nimic.
- Tu, chiar te... - Da, dacă mă lași.
Eu trebuia. Cine a zis să fii tu?
Ei, cine? Pișarea... mișcarea anti-Doina.
- Dă-te de aici! - Lasă-mă, că de-aia am băut cinci beri.
Eu n-am nevoie de pregătire.
[zgomot de lichid curgând]
Hai, c-a luat-o.
[Ian] Gata, tată. Dunărea s-a pus în mișcare.
[Ian, jucăuș] Galațiul și Brăila. Cod galben de precipitații.
Numai un pic, să-mi fac semnătura.
Ai dat pe vizor. Mișule, ai dat pe vizor.
Stai să încerc și eu.
[Ian, amuzat] Ai dat până sus.
Bravo!
[ciocănit la ușă]
[Doina, furioasă] Sigur el a fost!
Se droghează până nu mai știe de el.
Sigur el a fost!
Doamnă, noi am venit să luăm probe,
nu să vă curățăm ușa de pișat, da?
Mai durează mult gălăgia asta? Încerc să lucrez.
Sunt artist, am nevoie de calm, de liniște și echilibru.
La pușcărie, acolo e locul dvs.
Ați văzut cumva ceva suspect?
Am văzut ceva suspect.
Doamna asta, când intră și iese de pe ușă, e megasuspectă.
Ultraj! Vă ia la mișto.
Dar ce s-a întâmplat?
Se pare că cineva a urinat pe ușa dânsei și căutăm făptașul.
Să știți că e probabil făcătură.
Ea cred că s-a pișat acolo, pe ușa ei.
Da, tu, tu te-ai pișat pe ușă
și dai vina pe noi, pe tot blocul.
Oricum, în câteva zile vin rezultatele de la laborator
și aflăm cine a făcut chestia asta.
Foarte bine. Și când ies?
Două-trei zile, nu știu.
Foarte bine. Păi...
Dar mă scuzați că vă întreb așa, dar analizele astea când ies,
să zicem că sunt mai mulți găligani care s-au pișat pe ușa respectivă.
Analizele ies de la toți sau ies separat?
- Ești speriat? - Da.
În locul tău, m-aș pișa un pic pe mine.
Dacă îți găsește ADN-ul acolo?
Poți să intri pe lista galbenă.
Depinde de unde ia. Să nu ia de la semnătură.
Semnătura semnătură sau numele normal?
Am scris IAN.
Cred că ION.
Avem pe cineva Ion în scară?
- Nu, mă, că curge. - Da.
Păi rămâne A.
Există instigare la pișat?
Dacă cineva l-a instigat la pișat, intră la instigarea de pișat?
Noi nici nu ne cunoaștem. Tu îmi știi numele de familie?
Tu nu-mi știi numele de familie, nu?
Tu nici nu știi cine sunt eu.
Și de asta am venit la singurul om care mă înțelege.
Mă, tu ce vorbești?
Tu m-ai ascultat? Ți-am zis că a plecat Maria.
Dar vine înapoi.
Da? De ce zici asta?
Profesor. Nu bei, nu fumezi, nu o bați.
Unde își mai găsește așa prost ca tine?
Bine, mersi. Mersi fain!
Pune piciorul în prag!
Te lași după ea și uite uite ai ajuns.
- Poți să te rogi un pic pentru mine? - Eu mă rog și vine înapoi acasă.
Dar tu o poți ține să nu se mai ducă iară?
Bine, bunica, mulțumesc pentru tot.
Stai, unde mergi? Șezi acolo jos!
- De ce? - Păi vreau să-ți fac puiul.
- Și mai durează? - Două ceasuri.
Stai acolo, nu-mi face nervi!
- Pot să spăl vasele? - Ce? Nu scoți mațele, că i le-am scos eu.
- Hai odată! - Numără-i și tu!
Lasă, că ai numărat, dom’ profesor, de șapte ori.
Sunt toți banii noștri. Să ai grijă!
Și faceți investiție, dar n-am zis?
Hai să văd!
Ce faci? Faci pe Instagram? Mă pui pe televizor cu Garda?
E pe civilie azi.
Mergeți, că poate vă reținem și aveți treabă.
Și ne puteți da un bon?
Bon? Très bon ... fiscal.
În franceză, sunteți bun, monsieur. Très bien.
Să rezolv? Dar n-am rezolvat tot timpul?
Mergeți, că poate aveți treabă și eu vă rețin.
Așa v-o mut, de n-o vedeți.
[oftează] Ioi!
[Arabu - "Vecina"]
♪ Asta e viața la bloc, la bloc Cu așa vecină nu-i loc ♪
♪ Ia bilet, că ne citează Doina asta ne turbează...♪
De la Liana 800 de lei.
♪ Pentru Doina, Doina, Doina ♪
♪ Au, au, inima mea! Iar vine poliția! ♪
♪ Încă o amendă să ne dea ♪
♪ Că ne-a reclamat Doina ♪
[Haurențiu] Putem să punem aici una sau două rotisoare de proțap.
[socrul] Bravo, ginere, că suntem mulți.
[soția] Aici agăț cârligele pentru slăninurile, cârnațurile și șuncile.
Luăm doar aceste două apartamente, că doamna de la capăt nu vrea să vândă.
Spargem zidul dintre ele,
facem open-space, mare, mișto, șucar,
să intre calul, să intre boxele, facem să fie cum trebuie.
Scoatem afară budă, facem la capăt frumos acolo, să curgă în jos.
Îmbrăcăm în pefeleu.
- Cum pefele? Marmură! - Marmură facem.
- Păi noi suntem de pefele? - Că bine zici, tată-socrule!
Asta țeavă de gaze este.
O, sărut mânușița, doamna!
Faceți loc, că vine doamna președintă de la capăt.
- Sărut mâna! - Ce e aici?
Vecinii dumneavoastră, noile familii drăguțe,
care s-au mutat aici, pe palier.
Scuzați deranjul, repede mutăm.
Ia cortul din față de la doamna și șterge ce ai pus pe clanță...
[Haurențiu continuă să dea ordine]
Sărut mâna, doamna Doina!
Este ora de plimbare. Și pe jos, dar și călare.
După ce gătăm, băgăm calul la sufragerie, că suflă vântul.
[Haurențiu] ♪ Doamne, mândră primăvară...
A fost un salon de yoga.
Cel mai șmecher. Întrebați pe toată lumea.
- Cum de ați închis? - Nu am avut timp să mă ocup de el.
Dar mergea foarte bine, venea lumea.
- Cu vecinii cum sunteți? - Cum suntem cu vecinii?
Sărut mâna! Ce face ăsta micu’? Doamne ajută!
Suntem ca o familie aici. Toată lumea unită.
Facem lucrurile împreună. Mâncăm... grătare... dormim.
Mersi!
Uitați ce priveliște frumoasă! Eu m-aș muta aici.
Bună ziua!
Cea mai fidelă clientă a mea. Și cea mai avansată.
Zi bună să aveți, doamna Doina!
Doamna Doina, poate vă ținem din treabă.
Vreți să deschideți ceva aici?
Da, vrem să deschidem un salon de cosmetică.
Aha. Dar să știți că au fost probleme cu șobolanii.
Nu cred că vă doriți așa ceva.
Nu mai exagerați, doamna Doina, să știți că n-a fost chiar așa.
A fost doar unul mic cât un cățeluș, dar rătăcit.
Doamne ferește!
Vă rog frumos să plecați.
Și cu vecinii sunt probleme. Sunt scandaluri, vine poliția noaptea.
Nu o băgați în seamă, vecinii sunt foarte OK.
Doamna are niște probleme și cheamă poliția degeaba.
Nu e degeaba, e pentru respectarea legii.
Doamna Doina, ia potoliți-vă odată.
Mulțumim! Ne mai gândim și vă sunăm noi.
Eu zic să nu vă gândiți măcar.
- Exagerează... - Stați puțin, vă rog.
Nenorocito! Tu știi cât am investit în salonul ăsta,
cât suflet am pus, cât am muncit și câți bani am băgat?
Ai muncit sub plapumă!
Nenorocito!
[Ian] Vai, ce și-a luat-o!
[Ian] Dă-i fără milă, Tina! Dă-i scârbei!
Ajutor!
Stai, nu te grăbi! Stai să analizăm.
Să știți că Doina a început. I-a dat rău.
Acum îi dă Tina foarte rău, a spart-o.
- Aresteaz-o pe Tina! - Nu!
Păi dacă îi dă, ce să facem?
Lasă-mă! Ea a început, nu e vina mea.
E nebună. Ea m-a lovit, m-a trântit aici, pe iarbă.
- Mersi, Ian! - Tina, scuze.
Sărut mâna la doamna drăguță și sănătoasă tun!
În cazul în care trebuie, dăm la dvs. o stâncă de granit.
Asta e pe viață.
- La 2025, dorește doamna? - Numai așa am găsit, cu anul ăsta.
Dar să știți că putem rândui data de la lună și de la zi împreună.
Zâmbește, doamnă.
Scoate-i, tu!
Fii atentă aicea, doamnă, am purtat numai de două ori.
Dacă, Doamne ferește, vă împiedicați în ceva
și zboară dințile din gură, avem înlocuire.
Așa culoare frumoasă, pe culoarea de la suflet.
Dinți ca de iapă.
Ieșiți afară de aici!
Așa refuz!
Nici soacra nu m-a refuzat așa.
Doamnă... vrei cuțit?
Nu te speria, sărut mânuca, că nu bag la dumneata.
Bagi dumneata cuțitul în carne.
Facem ofertă de cuțit de bucătărie, să gătiți ca master chefii.
Dar nu plecați, sărut mânuca.
- 150 e bine? - 100 dăm la doamna președintă.
Să ieșiți imediat afară!
Eu ce să pun pe masă la copii, dacă nu dai ceva?
Inox fain. Doamnă, uite aici inox.
E argint! Inox îi cu mă-ta.
Lama este făcută dintr-un panzer nemțesc...
Uite set frumos!
- [țipă] Ieși! - Am ieșit, sărut mâna.
Sufăr cu inima, de ce faci astea?
Vrei să-ți omori vecinii?
Bun, vorbim despre limite, subiectul meu preferat.
Limitele sunt foarte șmechere, o să explic de ce.
Avem așa o limită...
Iertați-mă, domnule profesor, vă caut o doamnă.
- O doamnă? - Da.
De ce ați lăsat-o să intre? Dacă e o nebună care omoară oameni?
- E drăguță. - Vă fac lipeala, poate e singură.
E bine așa?
[mirat] Aici era.
Vă rog frumos să mergeți să o căutați, să o scoateți afară din școală.
Nu e normal așa?
Vă rog frumos, mergeți și căutați-o!
Ea e.
Domnișoară, vă rog foarte frumos să părăsiți incinta.
E OK, mulțumesc.
Mă dai afară din școală?
Am făcut gălăgie și aici?
Nu, ești...
Te-am confundat. Am crezut că e vorba de altcineva.
Domnule portar, îl caută multe femei prin școală?
Nu știu, domnișoară, eu nu mă bag. Lăsați-mă în pace!
Cum ești?
Chiar nu dai niciun semn?
Ba da, dar tu mi-ai zis să nu mai dau. Mi-ai scris pe bilețel.
Eu aș fi dat semn, dacă era după mine.
Tu asta ai înțeles din ce am scris eu?
Da, dacă scrie să nu dai niciun semn, eu nu am dat niciun semn.
Incredibil!
Stai, Maria, că pot să învăț. Nu... sunt bătut în cap.
- Lasă-mă în pace. - Stai, că m-am prins.
„Lasă-mă în pace” în sensul că să nu te las în pace. M-am prins.
Le prind. Ai răbdare cu mine.
Îmi pare rău că nu te-am sunat.
E greșeala mea. Știi de ce nu te-am sunat?
Avem o treabă cu Doina. Vrem să scăpăm de ea.
Apoi putem fi împreună ca o familie normală.
Să înțeleg că ea e principala femeie din viața ta?
Da, ea e.
Nu, e o femeie nebună.
Tu nu înțelegi că femeia e absolut crazy?
Ar trebui să fiu geloasă? Numai despre ea vorbești.
Ascultă-mă un pic.
Hai să mergem undeva, să vorbim noi doi, despre noi.
Să vedem care e situația, să găsim o soluție. Vrei?
Mă mai gândesc și îți dau un semn.
Deci să aștept semnul tău sau să nu-l aștept?
Deja acum nu mai știu, îmi dă cu eroare.
Pa, Andrei!
Și asta are o semnificație ascunsă.
Încă nu o prind, dar o descopăr eu până la urmă.
Să știi că nu-s fraier.
Sărut mânușițele!
Se poate să pot să termin și apoi intrați dvs.?
Poliția e deja în scară.
Să aștepte după dumneata și dumneata după mine.
Unde mergi iar fără să te ștergi?
Iar mă pui să spăl chiloți murdari?
Niște scoarță de copac n-ai? Sau șmirghel...?
Du-te și adu niște mătase, că eu sunt sensibil pe ieșire.
Ieșiți mai repede afară!
Eu ies mai repede, dar să iasă mai repede.
Haideți odată!
Domnul general... adjunct...
Ce faceți aici?
Eu nu pot să fac în casă ca voi, ca românii.
Unde mănâncă, tot acolo scoate.
Eu mănânc înăuntru, frumos, după aia ies afară, să iasă.
Igienă, domnu’.
Vă rog frumos să ieșiți afară de acolo.
Ies, dar am avut o hepatită cu tuberculoză.
îi zic hiperculoză. Dacă se golește, plec.
Vă rog să puneți mască, că la Cernobâl e parfumerie pe lângă ăsta.
Doamna, sărut mâna, tronul...
[pasager] ...medicamentele... caută-le și nu le găsești...
Nu vă supărați, eu cred că nu ar trebui să audă toată lumea ce vorbiți.
E foarte important...
[enervată] Lumea e obosită. Vă ascultă pe dvs.
Înțeleg, dar sunt probleme de serviciu...
- Duceți-vă la serviciu! - Ajung și rezolv problemele.
[Doina, la telefon] Bună ziua! Vreau să fac o sesizare la poliție.
[ciocănit la ușă]
[ciocănit]
Nu ți-am dat niciun semn.
Nu mi-ai dat niciun semn.
Vii așa la mine, fără niciun semn? Nu te gândești că poate...
- Mai zi o dată și gata! - Deci e ca la cravată.
Acum e invers.
Invers mâinile, mă!
Așa. Și pe după copac, iepurele...
Parcă ai mâini din lemn.
Hm?
[trist] Șefule, s-a terminat cu șmecheria.
[Andrei] Perfect!
[Popică] Și când se mută?
Dumneata te mută. Și dumneata te mută.
Și se mută tot blocul și doamna rămâne aici,
că nu-i de joacă cu doamna.
M-am dus aseară acasă, intrat în sufragerie
și în sufragerie, calul era mort.
[soția plânge]
[plânge] Calul mort în sufragerie! Dumneata te gândești cu capul?
Ne pare rău, Dumnezeu să-l ierte!
Dar nu știu ce treabă are cu Doina...
De la doamna a luat blestem.
S-a uitat cu o privire de ură.
Am văzut satană care nu s-a uitat cum s-a uitat ea.
Calul a luat la sânge și a murit.
Nu e chiar așa. Nu mor caii când vrea Doina.
Poate a mâncat ceva stricat calul, e altă treabă...
Ce să mănâncă stricat, dacă nu i-am dat de mâncare?
Poate de aia a murit.
Domnu... și dumneatale...
S-a terminat. Am luat șatra și am plecat.
Rămâneți cu bine.
- Ați luat și banii... - Și calul mort?
Și calul, care a fost 35.000?
[soția plânge mai tare]
Am știut că nu mă pot baza pe voi.
De aia l-a băgat pe frate-tu la pușcărie.
Dumnezeu să-l ierte.
- A murit? - Stai cuminte, ce-i rău nu piere!
- Cine a murit? - Mișu.
- Care Mișu? - Cu care am făcut eu pișu.
A murit un om.
Dar ce am zis?
Dumnezeu ne dă ce merităm.
Ăsta a fost primul.
În ce sens primul? La ce vă referiți?
- Cum adică primul? - S-a uitat la mine.
- Cum a murit ăsta? - A făcut infarct.
Dar e un copil, are 20 de ani. Ce infarct?
Și tu ai vrut s-o fut? Acum eram mort, ca Mișu.
- Cu... care... - Nu, nu, nu!
...am făcut pișu.
[strigă înfricoșat]
Andrei, gata, gata, ai avut un coșmar.
- Șșș! - De ce șșș? Nu ne aude Doina.
[blând] Gata. Hai, culcă-te.
- Ce faci, bunica? - Dorm, ce să fac la ora asta?
- Am nevoie de ajutorul tău, că e grav. - Ce ai pățit?
Activăm nucleara.
Ceva păcate aveți și voi, de aia s-a mutat aici.
- Tu ce lucri? - Eu sunt DJ.
- Și mă-ta ce lucră? - Mama este procuror.
De acolo ți se trage ție, că asta merge pe neam.
- Deci e vina lu’ mă-ta! - Termină!
Ia la domnișoara. Ești divorțată?
Da, sunt. Dar de unde ați știut?
Se vede pe ochii tăi, că așa îți umblă în cap!
- Și ce lucri? - Am un salon de yoga.
Doamne, nu mă lăsa! Ăla e cu Satana!
Și tu, nepoate?
Eu n-am făcut rău la nimeni.
Dar când îi obligi pe copii să facă meditații, ăla nu-i păcat?
Corect!
Eu nu-i oblig. Ei vin la meditații pentru suport suplimentar.
Da? Să le iei banii.
- Tu, chelule, ce ești? - Polițist.
O, tot respectul.
[preoții, în cor] În Iordan botezându-te tu, Doamne...
[Doina țipă sălbatic]
Doamne, bate-o!
Văzut-ați cum a strigat Dracu’ în ea?
[bate clopot de biserică]
[zgomot de dărâmături]
Îmi pare rău, Popică.
Ne răzbunăm noi pe ea, da?
Mulțumesc.
Condoleanțele mele. A fost un garaj bun. Păcat.
[Andrei suspină]
Lasă, Andrei, viața merge înainte.
Și tot ea le-o întoarce.
[plânge și Popică]
M-am săturat de tine și de familia ta! Soră-ta mă sună să se dea mare
cu ce și-a mai făcut ea nou la casă.
Să-i spun că am băgat banii într-un garaj pe care l-a dărâmat Primăria?
Ce cauți acolo?
Nu le mai deranja, că abia le-am pus.
Ce cauți?
Unde e ăla?
Ce cauți, mă?
[speriată] Aaaoleu!
Dă-te!
Pentru garaj! Și pentru mă-ta.
[fluieră ușurat]
Îți fac ceva de mâncare.
Fă șnițele. Dar dă-n ele cât poți de tare, până piuie.
[zgomot tare]
Ești OK?
- Am o rugăminte. - Te rog.
Poți să nu mă mai freci pe spate?
Vrei să mergem în dormitor? Ți-e... țâc-țâc?
Dacă te ajută, orice.
- Și-a revenit dom' profesor. - [zgomot de ciocan de șnițele]
Ăsta e Popică, deja m-am obișnuit.
[tare] Pentru patrie, pentru libertate. Și pentru turul doi.
[Marcela] Gicule! Gicu...
Ce faci, mă?
În caz că sunteți triști, gândiți-vă că Popică a scăpat și de Doina, și de Marcela
și de cei 283 de lei, pe care trebuia să mi-i dea.
Cum să-i mai cer la săraca femeie?
Șanse minime. A făcut un AVC groaznic.
[Tina, uimită] Ce?
AVC. Avem Vecină Criminală.
- Ăsta e al doilea. - Din cauza ta. Te omor!
Aveți ordin de restricție 50 de metri față de mine.
Eu vreau unul de 100!
[Tina] Hai să mergem!
Câteodată îmi vine să o strâng de gât.
Tu ți-ai găsit bărbatul?
N-am găsit încă.
Păi ce, Doamne iartă-mă, faci? Ia-l pe el!
Da.
- Numai așa e de slăbănog! - Unde sunt slăbănog?
Lasă asta, bunica. Noi suntem stresați cu vecina asta nebună.
Am venit să vă întrebăm în cât timp își face rugăciunea efectul.
Sau care e termenul de livrare? În cât timp ne dă răspunsul?
Ce gândiți, că Dumnezeu e magazin de haine?
Bunica, și noi cum știm? Cât așteptăm?
- Când am fost la voi? - Vinerea trecută.
Aveți răbdare!
La Dumnezeu trebuie să stai la coadă.
Nu se poate ceva în regim de urgență, ca la pașapoarte?
- Te bat eu în regim de urgență amu! - Doamne iartă-mă!
După Mișu și Popică, e clar că noi urmăm.
Doamne ferește!
Eu cred că după Mișu și Popică, teoretic,
matematic ar fi Ian, Tina, șeful de scară...
De unde ai scos-o pe asta? Serios?
Termină și nu mai cobi!
Tu te-ai pișat pe ușa ei.
Eu nu i-am făcut încă nimic.
E clar că trebuie să o... [se sugrumă]
- Uau! Acum ai omorât-o, nu? - Așa mi-a venit.
Dar noi de ce nu vorbim cu Eugen?
- Nu. - De ce nu vorbim cu Eugen?
Ți-am spus că e un infractor și un interlop.
Dacă n-avem bani, ne omoară și pe noi.
Clar.
Eu nu știu, n-am altă soluție...
Te rog, ascultă-mă. Este o carte, „Ucigașul ABC” de Agatha Christie.
Ai auzit de Agatha Christie?
Cu criminale...
Explică pas cu pas, mură în gură, pentru orice prost.
- Hai să mergem fiecare acasă... - Ghid de dezvoltare criminală.
Asta propui tu, dom’ profesor.
- Eu propun, tu nu mă asculți... - O crimă în nouă pași.
Cum să omori pe cineva...
- Tu delegi orice... - Pentru începători.
[Tina, tare] Gata!
Trebuie să vorbim cu cineva care să o omoare.
- Eugen. - Tu ești blocat.
Nu înțelegi că ăla e un interlop? Eu nu mă bag la combinații cu omul ăla.
Un moldovean atunci. Pentru o mie de lei ne rezolvă.
Cu 1000 de lei nu îți taie ăia nici porcul.
Nu trebuie să fii violent, trebuie să fii calm, zâmbitor, profesional.
- Răpirea nu e despre forță. - Vezi?
Când porți uniforma corectă, victima ți se oferă pe tavă.
- Nu e Doina. - Nu e ea, dar e îmbrăcată la fel.
Vesta asta e la modă.
Aici Madonna. Viespea a trecut pe lângă mine.
Repet, viespea a trecut pe lângă mine.
Agent Ian Belito, pe poziție.
Aici Dorel. O aștept să se apropie de dubă.
Dau drumul la manea, o bag cu forța în dubă și am rezolvat.
Hai că nu te pricepi, Colombo.
Damme la stația!
Domelo la stația!
Ai ieșit la agățat divorțată?
Merge cu negru, hm?
Dom’ profesor, ai ajuns la munca de jos. Bravo!
Ete na!
[pocnește în masă]
[muzică de tango, acorduri elegante, de salon]
[Ian oftează încurcat]
E cald. Dar bine.
[ezită] Noi avem în bloc o vecină... care este...
nebună.
Și vrem să o facem să dispară.
Bine, ideea e că ea a omorât oameni.
De-aia vrem să o omorâm, să nu ne omoare și pe noi.
Adică noi vrem să ne apărăm.
Noi nu suntem din ăia răi.
Nu puteți să vă înțelegeți cu ea ca oamenii?
Când a murit al doilea, a fost greu să ne mai înțelegem ca oamenii...
Răi sunt oamenii! Se omoară între ei ca proștii.
A venit ieri unul la mine să-i omor un coleg,
pentru că nu i-a adus bormașina la timp.
- Și l-ai omorât? - Cum să-l omor?
Am timp să-l omor? L-am programat după sărbători.
Am o listă de așteptare! Dacă ți-o arăt, mori.
[râde]
Atâta lucrează omul ăsta! Niciun concediu nu am făcut tot anul.
Hai, lasă oamenii ăștia în pace!
- Când vă trebuie? - Ieri.
Ce îmi faceți voi mie!
Miercuri am ședință cu părinții. Joi sunt la biserică.
Vineri pot. Trebuie să amân ceva, dar pot.
10.000 de euro. Nu vă iau taxă de urgență, că îl cunosc pe el.
Cât?! 10.000 de euro e mult.
Cum să fie mult 10.000 de euro?
De 10.000 de euro o prind și o leg.
O aduc aici, o cazez 30 de zile.
Îi dau de mâncare, o omor și scap și de cadavru.
Nu e ușor, tot respectul.
Nu vreau să vă judec tehnica, dar de ce o mai țineți 30 de zile?
Se răzgândește omul. Așa e românul, nehotărât.
- Azi omoară, mâine îi pare rău. - Dar noi nu suntem nehotărâți.
Noi nu ne răzgândim, 100%.
Vă dau în scris. Mergem la notar și semnăm.
„Nu ne răzgândim că o omorâm pe femeia asta.”
Mergem până la capăt cu omorâtul. Ați menționat de partea asta cu prinsul.
Am putea, ca să vă ușurăm, s-o preluăm noi.
Cum să o prindeți voi?
[ciocăne scurt]
- [cu accent] Pizza dvs. - Eu nu am comandat nimic.
- No... it’s free. - Ce free?
[furioasă] Asta-i bună!
Ieși, nemernicule, că pun mâna pe tine!
Hai, deschide, că a ajuns pachetul.
- [la telefon] Care pachet? - De care am vorbit, cu vecina.
Dar nu sunt acasă. Nu poți aduce pachetul în altă zi?
Dar unde ești?
Am și eu un deces în familie. Dar nu-i de la mine.
- Și noi ce să facem? - Țineți la voi pachetul și veniți mâine.
- Asta sună la poliție acum. - Poliția la mine? Vă omor pe toți!
Bună ziua! Vreau să depun o plângere.
Aoleu!
- [Ian] I-ai dat, nu glumă. - [Tina] Scuze, m-am aprins.
[Andrei] Ce facem? O plimbăm până vine Eugen?
Am impresia că se uită la mine.
- Îi dau jos? - Dă-o.
Mai repede!
[toți țipă]
Calmează-te. Stai, stai! Ești prinsă tare. Calmează-te!
O să ajungeți vecini la pușcărie, tâmpiților!
Stai cuminte, te rog, oprește-te! Ești prinsă, calmează-te.
Te simți bărbat?
Ai sechestrat o femeie care nu se poate apăra,
împreună cu drogatul ăsta și cu infractoarea.
Aveam pretenții de la tine.
Nu te zbate, că n-are sens, te rog.
Și ce o să faci?
Oricum nu ești în stare de nimic.
Vai de capul tău. Nici pic de bărbăție n-ai.
Nici copii nu ești în stare să faci.
De-aia a plecat nevastă-ta.
Poate ai noroc și rămâne gravidă în altă parte.
Ce ai zis, proasto? Ești proastă. Știi care e problema ta?
[Doina țipă] Tu ești prost, mă!
Nu, nu, nu... Poftim.
Oprește-te!
- Terminați! - Potolește-te odată!
[Andrei] În ultimele clipe, îți trece toată viața prin fața ochilor, ca un film.
La mine nu știu care a fost faza, că eu am primit filmul lui Popică,
de o plictiseală extremă.
Zici că e un film românesc de festival, în pana mea.
[liniște, calm, ciripit de păsări, clipocit de ape]
- [Tina] Oare unde e zona VIP? - [Ian] Eu sunt zona VIP.
Tu, zona VIP?
- Vrei să zici că n-am nicio șansă? - Nu știu, poate în altă viață.
Popică, Popică!
[Tina] Ce faci?
[râd fericiți]
Ce să fac? Aici faci ce vrei tu.
Dacă vrei, mănânci. Dacă vrei, bei cât poți.
Dacă vrei, zburzi pe aici gol.
Mai târziu mă bag la Insula Iubirii.
Ai și televizor aici?
- Mă bag ispită, mă. - Ah, scuză-mă.
- Serviți! - E din aia scumpă?
[Doina, enervată] Curentul ăsta e insuportabil.
Uită-te ce curent!
Și în Rai e curent? E posibil așa ceva?
Știe Dumnezeu ce faceți voi aici?
- Haideți să ne calmăm! - Uite, și aici faceți grătar.
Voi ați adus-o?
Nici aici nu scăpăm de asta?
[Doina] Vreau să vorbesc cu șeful tău!
Infractorilor, aici erați?
Ne vedem la judecată.
- Care judecată? - Judecata de Apoi.
Doamne, ei au sărit să mă omoare și s-au unit.
Profesorul m-a jignit.
Divorțata mi-a dat cu ceva în cap și mi-a spart capul.
Ăsta a fost capul răutăților.
- Eu? - Da, da.
Și polițistul mi-a spart ușa cu ciocanul.
Doamne-Doamne, Doamne ajută!
Adică dumneavoastră.
Ideea e că am trăit o viață bună,
am crezut în Dumnezeu, în oameni buni și în dreptate.
E adevărat, am dat cu ciocanul în ușă,
dar altfel trebuia să fac altceva ce mi-au propus vecinii și colegii mei cu...
Maestre, vreau să încep prin a spune că sunt un mare fan al Creației.
Chestia cu matematica mi se pare absolut genială. Fibonacci...
În fine, vreau să vă spun că eu am dus doi copii la faza interjudețeană.
Probabil știți, pe Florin și Cătălin, care am zis că nu sunt prea răsăriți,
știți ce aveți în ogradă.
Adică erau... și i-am dus.
În plus, vreau să vă spun că 27 de ani am spus nu la femei.
M-am dus la Politehnică, pentru că nu vreau femei,
pentru că mi se pare un păcat și...
Să nu iubești nici cu vorba, nici cu limba,
ci cu fapta și cu adevărul.
Matei 3 cu 18, adică 21. 3 cu 18, cam 21.
[tușește]
Eu am fost un om bun... și sunt un om bun.
Iar eu am făcut muzică și îi distrez pe oameni și facem petreceri.
De-aia n-am ajuns de multe ori duminica la biserică, pentru că erau after party.
Și eu am făcut mult bine.
Într-adevăr, am greșit cu plantele pe care le-am fumat,
dar dvs. le-ați lăsat pe pământ
și n-am vândut decât la foarte puțină lume,
așa, un pic, de poftă.
N-am la mine acum nimic.
Ar fi fost mult mai OK toată întâlnirea asta
dacă fumam un pic.
Ce voiam să vă mai zic? Am și eu o piesă, dacă se poate să o faceți hit,
să am și eu succes, că poate mă place cineva de aici.
Eu am făcut tot posibilul să fie liniște, să fie pace, să fie armonie.
Eu am vrut să se respecte legea și să se facă voia Ta.
- [Ian] Ea este cu două fețe... - [toți, deodată]
[Dumnezeu] Liniște!
[Dumnezeu] Se va citi sentința.
Fiecare va primi ceea ce merită.
După ce s-a studiat dosarul cu cazul,
Instanța supremă a hotărât
că toți inculpații sunt vinovați.
[sunet vesel de apel telefonic]
- Scuze, Doamne, avem o mică problemă. - Nu am timp acum.
Eu înțeleg, dar insistă să vorbească cu șeful.
Alo, da?
Vă rog să mă scuzați.
Se va rezolva.
OK, sigur.
N-am știut, dar se rezolvă. OK.
Nu te face că dormi! Scoală-te!
[Bunica] Ni la el!
- Bunica, tu ai fost? - Eu, dar cine să fie?
Am făcut plăcintele astea. Cine să le mânce?
După ce mănânc, trebuie să mă duc înapoi?
Nu, trebuie să rămâi aici, să te faci om.
Na, mănâncă plăcinta! Hai odată! Mișcă-te!
Nu te rădica ca o muiere betegită!
- Sunt cu spatele. - Hai odată!
Ce-mi faci? Pe cuvântul meu, ești groaznică și acum.
Nu sunt groaznică defel. Ai trândăvit.
Mânâncă și te întreabă.
Peste două săptămâni avem nuntă. Trebuie să mergi la Căminul Cultural.
Ai crezut că scapi de mine? Știu că nu poți să răspunzi, dar am hotărât
să ne mutăm la mama,
să te îngrijească și ea și să te iubim amândouă dublu,
să te scoatem la plimbare și să mergem la biserică, ca o familie adevărată.
Ia, ia, ia!
Uite, Marcela!
Nu cred!
- Cinci milioane de vizualizări! - Cinci milioane!
Dar unde-i Doina?
Doina nu mai e printre noi.
- S-a mutat? - Da, pe lumea cealaltă.
- Pe bune? - Da.
Nu cred.
Dar se mută altcineva în locul ei.
[Ian] Felicitări!
- [Andrei] Mulțumesc mult! - [Ian] Să fie într-un ceas bun!
- S-ar putea să urmăm noi. - Ai vrea tu!
Știi care e secretul? Să ai o vecină nebună!
[apel de telefon mobil]
- [Andrei] Marcela. - [Popică mormăie]
Ce să-i zic?
Vrei să ți-o omor eu?
Dacă te prind că mai omori oameni, nu știu ce-ți fac.
Eu n-am omorât pe nimeni.
Numai două viteze ai? Pămpălău și criminal?
Ăla a fost un accident, mă înțelegi?
Eu n-am omorât-o pe femeia aia.
- Dar ai vrut. - Îmi pare rău. Ce vrei să fac?
Ăsta-i anturajul.
Mereu te bagi unde nu trebuie!
[mormăie speriat]
Popică!
[mormâie îngrozit]
[Popică mormâie] Lasă-mă!
[Andrei] Nu mă lași singur cu ea. Hai!
Ți-arăt eu ție!
Fir-ai a dracului!
Aeronava „Doina” e pregătită de decolare.
Temperatura la sol este perfectă. La fel și trei metri sub el.
Vă dorim un zbor plăcut și... atât.
[Andrei Bănuță - "Vecina"]
♪ Fac și eu una de jale, că e o situație ♪
♪ Nu prea-mi place să blestem, Dar fac o excepție ♪
♪ Ca ciuperca după ploaie Și ca musca după cal ♪
♪ Ca poliția de hoți Să te pierd la cărți ♪
♪ Mi-a înnebunit planeta cu vecina mea ♪
♪ E deranj la mine în scară Și în viața mea ♪
♪ Mi-a înnebunit planeta cu nebuna mea ♪
♪ Zici că e doină de leac ♪
♪ Prânce iaș la cap ♪
♪ Doina, Doina, Doina, Doina ♪
N-am blestemat in viata mea, dar pe-asta am urât-o de când...
N-are copii, că i-aș zice. N-are bărbat, că i-aș zice.
Oricum, ce bărbat, că nu e cazul.
♪ Și de-ar fi mâine să mor Pun eu mâna pe pistol ♪
♪ Să mă ia în locul meu Că aici oricum e greu ♪
♪ Ducă-se la mult mai bine Să mă lase aici pe mine ♪
♪ Și să ne vedem din nou Când ne-o părea rău ♪
♪ Doina, Doina, Doina, Doina ♪