Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Hvor skal jeg begynde?
Skal jeg fortælle om mordet langfredag fra min vinkel,
må jeg begynde her.
For ni måneder siden gik den idiot til diakon over stregen,
og jeg gjorde det her.
Pis.
Så du er bokser?
Nej, fader, slet ikke.
Præsten ville nok hævde noget andet.
I mit tidligere liv var jeg bokser
og hjemløs. Jeg har gjort et par ting.
Vi har brug for fightere i dag men for at bekæmpe verden,
ikke os selv.
En præst er en hyrde. Verden er en ulv.
Nej.
Det tror jeg ikke på. Med al respekt, fader.
Bekæmper man ulve, er alle snart
anderledestænkende ulve.
Jeg har stadig fighterinstinktet og gav efter for det,
men Kristus ville ikke bekæmpe verden.
Det tror jeg på.
Det her og ikke det her.
Jeg vil bare være en god præst.
Og vise ødelagte mennesker tilgivelse og Kristi kærlighed.
Det har verden inderligt brug for.
Giver De mig en chance til, vil jeg gøre det.
Deres Excellence,
De har vovet pelsen for mig mange gange,
- og jeg svigtede, og... - Godt.
Hør her...
Diakon Clark er en notorisk skiderik.
Ingen er chokerede over, at du slog ham.
Faktisk det modsatte.
Men vi må gøre noget ved det.
Vi sender dig til et lille sogn i Chimney Rock.
Der er kun en præst der nu.
Assisterende præst?
Styr din entusiasme.
Hvad?
Du skal til Vor Frue af evig styrke,
der ledes af monsignore Jefferson Wicks. Kender du ham?
Wicks har sine støtter her. Jeg er ikke en af dem.
Mellem os sagt
synes jeg, at han er et røvhul og bindegal.
Men hans menighed svinder ind.
Jeg kan godt bruge noget af det, du sagde derinde. Er du med?
Slet ikke, men ja.
Ja.
- Jeg har ånden. Jeg kaster mig over ham. - Rolig.
Det her, ikke det her.
Lykke til, knægt.
Sådan kom jeg til Chimney Rock.
Daniel i løvekulen.
David mod Goliat.
Ung, dum med tro på Kristus.
VOR FRUE AF EVIG STYRKE
Forberedt på alt.
Fader Jefferson?
Goddag. Jud Duplenticy fra Albany?
Må Herren være med dig, Jud Duplenticy fra Albany.
Vil du tage kirken fra mig?
Nej.
Godt.
Kald mig monsignore Wicks.
Du har mødt Martha.
Martha? Nej.
- Monsignore Wicks. - Kors!
Jeg stod tidligt op for at pudse sølvtøjet. Det var lidt plettet.
Det er fint, Martha.
Fader Jud.
Du er velkommen her.
Tak, Martha.
Jeg sagde lige til fader Wicks...
Monsignore Wicks.
Monsignore, korrekt. Undskyld.
Undskyld, jeg sagde "kors".
Det her går godt.
Biskop Langstrom sendte dig, ikke?
Langstrom.
Jeg kender ham godt.
Han håndplukkede dig og sendte dig.
Det taler til mig.
Det siger en masse.
Jeg ved, du er vant til at arbejde alene, men...
Jeg er kommet for at tjene.
Tag imod mit skriftemål.
Godt så.
Tilgiv mig, Fader, for jeg har syndet.
Der er gået
seks uger siden mit sidste skriftemål.
Jeg har misundt andres materielle rigdom.
Jeg så en reklame for en luksusbil på Sams fjernsyn. Lexus.
Og jeg tænkte:
"Det er en flot bil."
Coupéen.
Jeg misundte store mænds magt.
Misundte min bedstefars magt som præst.
Den ønskede jeg mig.
Jeg har masturberet...
...fire gange denne uge.
Fire-fem gange normalt... På seks uger?
Jeg har masturberet 30 gange.
I min seng i denne uge. En gang om morgenen.
En gang stående i brusebadet, hvilket var belejligt.
Bare brug en bodyshampoo.
En gang midt om natten efter en drøm om...
- Det er helt fint. - ...en japansk kattecafé.
- Okay. - Jeg læste en artikel,
men kattene var piger, så...
Jeg var ikke forberedt,
så jeg måtte gøre det færdigt i et eksemplar af Catholic Chronicle,
som lå på bordet, hvilket i sig selv vel er en synd.
Måske ikke, men... Ikke godt.
Dengang syntes jeg bare, at det var underligt.
Men nu forstår jeg det.
Det var Wicks første slag.
Fem Hil dig, Maria og en Gloria Patri.
Tak, fader.
Det blev ikke hans sidste.
Og velkommen
til min kirke.
Jeg fandt mig til rette
i Vor Frue af evig styrke.
Den eneste anden fuldtidsansatte var opsynsmanden Samson.
Sam.
Det er monsignore Wicks,
der hver dag giver mig styrke til ikke at drikke.
Han drak også førhen.
Men han sagde engang: "Hvis jeg kan holde dæmonen borte, kan du også."
Hver dag er en kamp.
Men det har jeg gjort.
Jeg takker ham og min søde Martha.
Din søde Martha?
Jeg vil gøre alt for hende.
Min engel på Jorden.
Martha gør alt i kirken.
Hun står for regnskabet, donationer og arkivering.
Det skal arkiveres.
Hun vasker messehagelen, køber ind,
giver Wicks mad og spiller orgel.
Hun vidste, hvor ligene lå begravet.
- Så det er krypten? - Jep.
Det er ærgerligt. Jeg må sætte et kamera op.
- Er der en indgang? - Ja.
Lige her
er døren til Lazarus.
PIKHOVEDER
Det kræver materiel at åbne den udefra.
Men et skub på fremspringet
vil få den til at vælte indefra.
Hvem er derinde?
Prentice.
Wicks' bedstefar, kirkens grundlægger.
Han var som en far for mig.
Jeg bliver dårlig.
Tænk, at de børn har overmalet et helligt hvilested med raketter.
Hvad laver du?
Jeg arbejder på træet,
så jeg lånte Sams værktøj for at...
Nej, lad det ligge.
Det er en påmindelse om skøgens skamløse synd.
Tag imod mit skriftemål.
Ja, skøgen.
Det var Wicks' mor.
Hvad går det ud på?
Hun var en skøge.
Okay.
Da Prentice blev præst og grundlagde kirken,
var han enkemand med en datter.
Hun hed Grace.
Hun var det sorte får.
Hun var vild med provokerende tøj og luksusmærker.
Luksusmærker...
Ja.
Som teenager hængte hun ud på barer
og blev hurtig gravid med en sjuft.
Prentice havde en stor familieformue i banken.
For at beskytte sit barnebarn, Wicks,
lovede han, at hvis Grace blev boende hos ham,
ville hun arve formuen.
Så luderen ventede på, at faren døde.
Det tyngede ham.
Martha, husk dette her.
Rigdom og magten, der følger med,
er Evas æble.
Fristelsen, der fører til undergang.
Jeg må beskytte vores kære mod korrumperende indflydelse
for enhver pris.
Endelig kom dagen.
Jeg var der.
Jeg så Prentice modtage sin sidste nadver
og dø ved alteret.
Han havde fået fred.
Skøgen gik direkte til Prentices advokat.
"Giv mig mine penge," sagde hun.
Ved du, hvad han sagde?
"Ja, du er arving til hver en skilling, som Prentice havde."
Og på hans konto
stod der ikke en rød reje.
Hvad havde han gjort med formuen?
Nogle siger, de fattige fik den.
Andre siger, han smed den i havet. Ingen ved det.
Den var væk.
Den hellige mands sidste nådesbevisning
var at holde korrumperende ondskab stangen.
Det eneste, han efterlod hende,
var det her.
"Hvad er det?" sagde hun.
Men jeg vidste det.
"Led ikke efter Evas æble.
Kristus er din arv."
Den aften tog hun hævn.
I dæmonisk vrede
tilsmudsede hun dette hellige sted.
Blasfemi, vanhelligelse.
Inkarneret ondskab.
Jeg sagde: "Søster Grace,
Gud, din Fader, vil tilgive dig med sin kærlighed."
Hun døde,
da hun kastede sig mod Prentices grav.
Hjerneblødning, sagde de.
Jeg siger, ramt
af Gud og hans miskundhed.
Det var pokkers.
Undskyld.
Mørket bag denne historie var stedets fundament.
Man kunne mærke den.
Han spurgte: "Hvem sagde..."
Hvad fik nogen til at gøre det til deres åndelige hjem?
De faste kirkegængere havde alle deres grunde.
De vil være vores mistænkte,
så jeg bør præsentere dem.
Vera Draven, lokal advokat. Hun var loyal og hengiven.
Min far var Wicks' advokat og drukkammerat.
Drengene.
Blev du advokat, så du kunne overtage familieforretningen?
Jeg ville udføre store ting i verden.
Men stedet her er min fars eftermæle.
Han ønskede, at jeg
holdt det kørende efter hans død.
Så her er jeg.
Hey, Vera.
- Hej. Tak. - Fylder du den op?
Hendes adoptivsøn, Cy, var flyttet hjem
efter et mislykket forsøg på at gå ind i politik.
Hej.
Okay.
Er det rart at have ham hjemme?
Da Vera var ung og lige havde afsluttet jurastudiet,
kom hendes far pludselig hjem med tiårige Cy
og sagde, at han ville opfostre ham.
Uden spørgsmål.
Hele byen vidste, at han tydeligvis var hendes uægte bror.
Men Vera accepterede det.
Hun gjorde det.
Jeg har opgivet meget for
at være loyal over for min far, Cy og Wicks.
Så jeg tror,
at når min far kigger ned fra himlen,
er han tilfreds med mig.
Så det er vel rart.
Jeg var tæt på.
Jeg var republikanernes store håb.
Jeg har forbindelser og kender hver en krog.
Desværre udeblev vælgerne.
Jeg havde vel ikke den kultskabende personlighed.
Det er svært at føle oprigtig samhørighed med folk.
Ja.
Jeg agiterede for etnicitet.
Køns- og transproblematikken,
grænse- og hjemløseproblematikken,
krig, valg, abort, klima.
Induktionskomfurer, Israel, biblioteksbøger, vacciner,
pronominer, AK-47'ere, socialisme, BLM,
CRT, CDC, DEI, 5G, alt.
Jeg prøvede det hele. Uden held.
Folk er følelsesløse i dag.
Måske må vi tilbage til grundbegreberne
og idégrundlaget bag inspiration.
Vise dem noget, de hader,
og gør dem rædde for at miste noget, de elsker?
Nej.
Vera.
Nat Sharp, byens lokale læge.
Han koncentrerede sig om konen, Darla.
Hun var hans et og alt.
Darla forlod mig i sidste uge.
Det gør mig ondt.
Hun tog børnene og flyttede til Tuscon
med en fyr, hun havde mødt på et Phish-forum.
Bandet Phish?
Jeg havde ingen anelse.
Dr. Nat havde mistet kontrollen.
Han var ikke succesrig nok, ikke rig nok, ikke god nok til hende.
Han ville gøre alt for at få hende tilbage.
Det nærmeste, vi har på en lokal kendis,
er sci-fi-forfatteren Lee Ross.
I kender nok nogle af hans bøger.
Serien Crecent Limbo, Ice Pick of Time,
The Crystaline Juncture.
Lee flyttede hertil for ti år siden
og tilsluttede sig Wicks og kirken. Han siger:
Jeg trak stikket ud
af en liberal kollektiv bevidsthed og kom her og...
Hans bogsalg og popularitet er faldet langsomt lige siden.
Men han har brugt det sidste år på at skrive en bog om Wicks.
Hans lære, mine overvejelser,
essays og erindringer som messedreng for en profets fødder.
Den hellige mand og trubaduren.
EN SLAGSANG FOR AMERIKAS SJÆL
Svær at læse, men han satte sin lid til den.
Det er min chance for at komme ud af Substacks helvede.
Jeg kan ikke klare det længere. Mine læsere...
De er fanatiske preppere.
De ligner John Goodman i The Big Lebowski.
Den lille lort til Cy.
Han har sat sine manipulerende gifttænder i monsignoren.
Vi kan ikke lide ham. Vi sagde: "Pas på, Wicks.
Verf ham væk. Han er en skidt person og en opportunistisk rimsmed."
Vi må beskytte Wicks mod de blodsugende millennials.
Simone var ny i byen og i kirken.
Hun havde været cellist i verdensklasse.
Hun trak sig tilbage af helbredsgrunde for fem år siden.
Kronisk smerte. Et mystisk nerveproblem,
som lægerne ikke kan diagnosticere.
Jeg troede, de kunne helbrede mig.
Snydt.
Uduelige moi.
At vinde nogens tillid
og udnytte den for penge
er rendyrket ondskab.
Synes du ikke?
Jo, det er slemt.
Men jeg forstår, at man gerne vil tro.
Men det her føles anderledes.
Troen på, at Gud vil helbrede mig.
Det er anderledes.
Nu har jeg håb.
Måske sker der et mirakel.
Sådan får monsignore Wicks mig til at føle.
Ånden var over ham i dag, hva'?
Monsignore!
Min kriger.
Wicks styrede sine sognebørn stramt.
Og hans karismas forførelsesevner var ubestridelige.
Men hans metode...
Hver uge udvalgte han en person,
normalt en nyankommen, og gik til angreb.
Verden vil have, at vi alle er okay.
I træffer jeres valg. De er jeres valg.
Få det ikke dårligt.
Udlev affæren.
Fortæl løgnen.
Få barnet uden for ægteskab.
Tilfredsstil jeres egoistiske hjerte.
Egoistisk.
Ja.
Barnet bliver frataget en familie.
En far.
Et angreb på vores hjem.
Manddommens institution.
Min mor traf det egoistiske valg med mig.
Jeg forbander hendes egoistiske hjerte.
Hver eneste dag.
Hun satte sine behov og ønsker højere end Guds indstiftede familie.
Jeg er nok!
Mig!
Egoistisk skøge, nej.
Hvorfor ikke tæve barnet?
Udsulte barnet?
Trodse familien, som er indstiftet af Herren?
Og se barnet brænde under byrden?
Det er ikke den sande kirke.
Spørg selv menighedens hårde kerne.
De vil sige, at de selvfølgelig ikke tror på det.
Det er Wicks, som går for vidt.
Og hver gang stræber han efter en udvandring.
Hvorfor gør han det?
For når den person går ud, vil alle kigge.
Og selv om det i dagens lys er uforsvarligt,
vil det tilfredsstille et behov dybt nede i mørket.
Og bliver man, hvor man er, har man valgt side.
Wicks' side.
Han tester tolerance og udforsker de forgiftede brønde,
der er hærdet af medskyldighed.
...med to point, og det bringer Cubs...
Så jeg tilbyder en modvægt.
Velkommen til fader Juds første bedegruppe.
Tak, fordi I er kommet.
Det handler om at bryde barrierer ned
mellem os og Kristus,
os og hinanden, os og verden.
Da jeg var 17,
var jeg bokser,
og jeg dræbte en mand i ringen.
Jeg opbyggede mange barrierer
af vrede, misbrug og vold.
Først, da jeg følte mig tryg nok til
at sænke næverne, åbne armene
og bekende min værste synd...
Den dag reddede Kristus mit liv.
Han forvandlede mig ikke.
Han støtter mig hver dag.
Det daglige brød, ikke?
Sådan mener jeg, at kirken bør være.
Sådan ønsker jeg, at denne kirke er for mig
og for jer.
Så...
...kommer monsignore Wicks ikke?
Nej, men...
Nej.
Jeg tænkte, at vi kunne tale og dele...
Men ved han det?
Selvfølgelig. Jeg siger det til ham.
Vi skal bare lære hinanden at kende...
Du vil sige det til ham?
Så det betyder, at du ikke har sagt det
til ham?
Hvorfor har du ikke det?
- Det virker underligt. - Hør her.
Det er et bønnemøde. Det er ikke en hemmelighed.
- Det er et hemmeligt bønnemøde. - Nej.
Det er det bogstaveligt talt.
Jeg har skrevet til ham.
Godt. Så er det ikke en hemmelighed længere.
Kan vi tale om at nedbryde barrierer med Kristi kærlighed...
Han skriver: "Hvad pokker i hulen?"
- Kors. - Undskyld, fader.
Jeg kom, fordi jeg troede, at det var en officiel kirkeopgave.
Men han brugte ikke ordet "pokker".
Tak, Martha. Det er en kirkeopgave, Vera.
Det foregår i en kirke.
- Eller "hulen". - Må jeg se det?
Jeg må hellere gå.
- Okay. - Farvel.
- Tak. Cyrus? - Ja.
Hold da op.
Undskyld. Jeg vil ikke gøre ham gal.
Godt forsøgt.
Tak.
Jeg deler det nok i morgen. Må jeg tagge dig?
Helst ikke.
Men jeg gør det nok.
Det ved jeg godt.
Jeg beklager, at dit lille kupforsøg mislykkedes.
Kupforsøg? Helt ærligt?
Hvis vi vil bede eller bekende noget,
kan vi gøre det med monsignore Wicks.
Kan I? For alle ser ud til at være bange for ham.
Kan du gå ind i kirken af egen fri vilje
og bekende din værste synd til Wicks uden frygt?
For ellers er hele dette sted et kalket gravkammer.
Ja, det kan jeg.
Nå, men
godt!
Den stille uge, ugen før påske.
Palmesøndag kunne jeg ikke mere.
Og så to gange i brusebadet i den her uge,
hvor jeg gjorde det med håndfladen op, som jeg fortalte om?
Fem Fadervor, fem Hil dig, Maria.
Nå, men der er gået ni måneder nu.
Kan du lide at være her? Nedbryder du nogen barrierer?
Tilgiv mig, Fader, for jeg har syndet. Jeg har ikke skriftet i en uge.
Jeg har krænket en kollegas privatliv.
Martha har arkiveret sine lægeregninger på kontoret, så
jeg gennemgik dem.
Du fik en prostatektomi for fem år siden,
så du er fysisk ude af stand til at få erektion.
Jeg kan håndtere det her.
Jeg har set, hvordan du behandler din flok.
Jeg kan ikke lide det.
Kan du ikke lide det?
Nej, monsignore.
Nat Sharp.
Han må tilgive og begynde at leve livet.
Kristi kærlighed bør være et springbræt til det.
I stedet bliver han blot
mere vred og bitter på sin ekskone for hver eneste dag,
på kvinder.
Det er ikke godt. Og Lee er historiefortæller.
Hans superkræfter har vendt sig mod ham.
Hans fortælling er: "Verden er ude efter mig."
Han var dygtig, sjov, klog og respekteret,
og nu har han mistet kontrollen og er vred hele tiden, paranoid.
Han har bygget en voldgrav rundt om sit hus.
Virkelig?
FÆSTNING
Den er symbolsk, men ja.
Og Simone... Jeg beklager,
men jeg frygter, du udnytter hende.
Jeg har set donationsbeløbet.
Jeg ved, hvad hun giver,
og hun holder stedet kørende.
Og ja, jeg tror på mirakler gennem Kristus,
men det giver du hende ikke.
Det er en transaktion gennem dig,
og hun føler sig ved Gud forrådt igen.
Ved Gud. Ellers andet?
Ja, Cy Draven.
Bekymrer hans YouTube-videoer dig ikke?
Hver uge tager han klip fra dine prædikener
og bruger dem i sine politiske tirader. Han tilegner sig det...
NONBINÆR | IKKE-GUDFRYGTIG DER ER G-U-D I DOGE
...og jeg synes, at han forvansker kirken.
Hvornår holdt et nyt medlem sidst mere end en søndag?
Rygtet har spredt sig.
Hver uge er det kun denne
forhærdede kerne af kirkegængere,
og det ser ud til, at du bevidst fastholder deres vrede og angst.
Ledte Kristus sin flok sådan?
Skal vi gøre sådan?
Lige nu er du vred. Det bør du være.
Ellers ville du fremstå hjælpeløs,
og jeg ville gøre det igen og igen.
Jeg er verden. Du er kirken.
Bliv der.
Godt. Sådan.
Vrede får os til at gå til modangreb og tage det tabte terræn tilbage.
Og vi har lidt så store nederlag.
Og nu er du bange.
Instinktet med de bare næver er tilbage. Godt!
Du er bange for, at jeg slår igen.
Men du beskytter dig selv.
For verden vil ødelægge os.
Din udgave af kærlighed og tilgivelse er en narresut.
Man afpasser sig efter moderniteten,
hvis man ikke vil støde denne lorteverden.
Imens ødelægger de os.
Feministiske, marxistiske ludere. Lidt efter lidt.
Men jeg bærer min byrde. Jeg holder stand.
Og du?
Dit indsmigrende barn fra Albany?
Bliver du vred
og kæmper?
Du forgifter kirken.
Jeg vil gøre alt for at redde den.
Jeg skærer dig ud som kræft.
Fem Fadervor, fem Hil dig, Maria.
Kristus, du svigtede mig ikke.
Jeg svigter ikke denne kirke.
Men han var et skridt foran mig.
Fader Juds bønnemøde?
Jeg har taget hånd om kirken.
Jeg har styrket den med Guds sandhed.
Nu forrådes jeg, så min autoritet,
tro og livet selv udfordres
tilmed inde fra min egen kirke.
Forsvind!
Wicks' afgørende skridt.
Åben krig mod mig.
Jeg blev plørefuld.
Verden er en ulv. Din djævel.
Din djævelske ulv.
Du er en djævelsk ulv.
Pis.
- Nikolai, undskyld. Jeg brækkede den... - Pyt.
- ...med min hånd. - Det er junk.
- Kan du godt cykle? - Ja.
Er du sikker?
IL DIAVOLO INFAMT GODT - LEVERING & AFHENTNING
Hallo?
Hvem der?
Pis.
Og det fører os til langfredag.
Så er det i gang.
Det var gudstjenesten kl. 15.
Bare de faste.
Der var en spænding i luften.
Prædikenen føltes anderledes.
Vreden føltes mindre velovervejet.
Mere forvirret.
Som altid var Wicks udmattet efter prædikenen,
både psykisk og fysisk, og havde brug for at komme sig.
Han gik ind i et lille kabinet
ved siden af alteret, så han var ude af syne.
Han styrkede sig, og jeg fortsatte gudstjenesten,
indtil han følte sig stærk nok til at tage over.
Se korsets træ
Hvorpå verdens frelse hang.
Monsignore?
Hvad er der galt?
Jefferson?
Jud.
Han har noget i ryggen.
Vent. Rør den ikke.
Rør ikke ved noget.
Satan! Satan stak ham ned!
- Djævlen eller Satan... - Martha.
- ...stak ham ned. - Åh nej.
Martha!
Ambulancen kom efter fem minutter.
Wicks blev erklæret død på åstedet.
Da jeg sluttede mig til de andre udenfor, var politiet kommet.
Djævlen tager ikke den mand.
Han vil genopstå med Herrens herlighed.
Det var en vanvittig begivenhed for en lille by.
Geraldine, den lokale politichef, blev kastet hovedkuls ud i det.
Kors.
Timevis af forhør hele lørdagen,
indtil endelig...
Du var den eneste på podiet, da han blev dræbt.
Du var i besiddelse af ulvefiguren,
der sad på mordvåbnet.
Du var den eneste, der hadede ham inderligt.
Jeg hader ingen inderligt.
Men det er bogstavelig talt umuligt for nogen at gøre det, så jeg...
Jeg ved ikke, hvad det her er.
Hvorfor får du ikke hvilet dig lidt, fader?
Men jeg må advare dig, før du går. Byen snakker.
Cy Draven lagde noget op på YouTube i morges.
...forgifter kirken.
Jeg vil gøre alt for at redde den.
Jeg skærer dig ud som kræft.
Det er blevet delt.
Flere gange.
Jeg tændte for min telefon i to minutter, og det var en fejl.
Et hav af beskeder til morderpræsten.
Jeg frygtede hverken anholdelse eller at blive smidt ud af kirken.
Jeg tænkte på, at Wicks havde vundet.
I den del af min sjæl, der ikke kan lyve for Kristus
eller mig selv eller jer...
...var jeg glad for, at den gamle mand var død.
Jesus.
Hjælp mig.
Vis mig vejen gennem det her.
Hallo?
Undskyld.
Er her åbent?
Altid.
Er du okay?
Ja. Undskyld.
- Der er ingen påskegudstjeneste. Beklager. - Jeg er...
- Du er velkommen. Kom ind. - Tak.
Jeg vil jo ikke trække dig væk fra dine præstelige pligter.
Nå da da. Det må jeg sige.
Ikke?
Det er svært at være her uden at føle hans tilstedeværelse.
Hvis?
Gud... Ja.
- Ja. - Du er ikke katolik.
Nej, ikke ret meget.
Stolt kætter.
Jeg knæler for fornuftens alter.
Voksede du ikke op i troen?
Min mor er... var
meget religiøs.
- Var I tætte? - Nej.
Da jeg var dreng, var vi... Men det er...
- Kompliceret. Familie. - Ja.
Ja. Præcis.
Hvordan har du det med det?
Hvordan jeg har det med det?
Helt ærligt?
Ja.
Arkitekturen er interessant.
Jeg fornemmer pragten, mystikken,
den tilsigtede følelsesmæssige effekt.
Det er, som om nogen har vist mig en historie, som jeg ikke tror på.
Den er bygget op på et tomt løfte i et børneeventyr
og er fyldt med ondskab, kvindehad, homofobi
og retfærdiggjorte uhørte voldelige og grusomme overgreb,
alt mens
den skjuler sine egne skamfulde gerninger.
Som et stædigt æsel, der sparker igen,
ønsker jeg at prikke hul i den perfide boble af tro
og nå ind til en sandhed, jeg kan acceptere uden at kvæles.
Men detaljerne i bjælkerne er fine.
Vil du smide mig ud, så værsgo.
Nej.
Du er ærlig. Det er godt.
Det kan føles godt at sige sandheden.
Jeg formoder, at man ikke altid kan være ærlig over for sognebørn.
Man kan altid være ærlig ved at undlade den uærlige del.
Ja.
Du har ret. Det er fortællekunst.
Og kirken er ikke middelalderlig. Vi er i New York.
Det er nygotik fra det 19. århundrede.
Den har mere til fælles med Disneyland end Notre-Dame.
Ritualerne
og kostumerne og alt.
Det er fortællekunst.
Du har ret.
Men får historierne
os til at tro på en løgn?
Eller er de i overensstemmelse med noget dybt nede, der er sandt.
Som vi ikke kan udtrykke på anden måde
end gennem fortællinger.
Touché, fader.
- Sønnike. - Undskyld.
Jeg...
Jeg følte mig bare som præst igen,
og nu mister jeg det
og mit formål, og jeg er bange for...
Hvordan bliver mit liv?
Blanc!
Du fandt ham! Er han...
Hvem er du?
Det burde jeg have sagt.
Jeg hedder Benoit Blanc. Jeg er detektiv.
Jeg har fattet interesse for Jefferson Wicks' mord.
Så du er i politiet?
Nej. Jeg er privatdetektiv.
Alle tror, at jeg gjorde det. Det gjorde jeg ikke.
Men i hjertet gjorde jeg det måske,
og det skete på en slags mirakeløs måde.
Og...
Jeg ved det ikke. Jeg føler mig fortabt.
Må jeg hjælpe dig?
Hvad?
Dine læber er sprækkede af dehydrering.
Du sov ikke i nat.
Du tilbragte den udenfor
og på knæ i bøn ud fra dine bukser at se.
Jeg ser ikke en forpint, skyldig mand,
men en uskyldig mand, der pines af skyldfølelse.
Lad mig hjælpe dig.
Hvordan?
Det lignede et mirakel.
Det er blot en mord, og jeg opklarer mord.
Var det dig
med mordet under Kentucky Derby, og ham, de fangede
- med actionkameraet? - Ja.
Så du er...
Du var med i The View.
- Ja. - Hvad laver du her?
Jeg må hurtigt føres ajour med hændelserne under gudstjenesten
og aktiviteterne her i kirken.
Geraldine har venligst givet mig adgang.
Hvis du kan afse dagen og følge mig under efterforskningen,
besigtige liget, spore mordvåbnet og inspicere åstedet
er du i en enestående position til at assistere mig.
Liget?
Jeg har skiftet mening. Jeg bør ikke være her.
Jeg har tiltro til dig, Blanc, men jeg er enig.
Nej. Du skal have et klart, klinisk billede af situationen.
Du skal se Wicks, som han er. Et lig, en tom skal.
Ikke dit opdigtede uhyre, men blot kød og blod.
Død af et knivstik, som vi kan analysere.
Bare kød og blod.
Kød og blod, ja.
Så sprælsk.
- Se lige. - Hold op med det.
Tammy. Gider du vende kødet?
Som en pandekage. Ja.
En, to, tre.
- Hey! - Nej. Jeg hører ikke til her.
Jeg kan ikke. Hvorfor tog du mig med?
- Jeg kan ikke... - Hey!
Vil du have syndsforladelse
og fortsat være præst, må du gå det igennem sammen med mig.
Den virkelige morder er derude. Vi må finde ham, nagle ham...
Undskyld. Altså fange ham og få dit liv tilbage.
Fader.
Du må forstå situationen.
Vi er ikke kammerater, der forsøger at opklare en sag.
Du er stadig en mistænkt.
Men du behøver ikke at være her uden en advokat. Forstår du det?
Jeg gjorde det ikke.
Kan jeg hjælpe til,
så gør jeg det, ja.
Okay.
Først liget.
Så mordvåbnet.
Så gerningsstedet.
Hold dig til mig.
Jeg kan ikke engang lide djævlen.
Il Diavolo, det lyder flot, italiensk, det er fint,
så køber min kone et djævleskilt,
så køber hun djævlelamper,
og så siger folk: "Giv ham ting med djævlen. Han elsker det."
Så er det djævel på djævel og bang.
- Men det er den, ikke? - Jo.
Ja.
Men...
Men den var ikke rød. Den er rød nu. Den er malet.
- Nymalet. - Det håber jeg.
De fyldte den ud med gips og stak bladet ind på den måde.
Jeg vil gøre alt for at redde den.
Jeg skærer dig ud som kræft.
Hold op, stop. Det er ikke cool.
Hvor endte det røde djævlehoved?
I kirken. Jeg kastede det mod kirken, og det smadrede sært nok et vindue.
Efter højmessen i mandags
sagde Martha, at et vindue var knust.
Unger.
Men intet andet.
Kan I se det?
Ja.
Det er...
Dr. Nat.
Hej.
Jeg spiser bare frokost.
Jeg kan komme forbi senere, Nat, hvis du vil snakke.
Det tror jeg ikke.
Det vil jeg helst ikke.
Det vil jeg ikke.
Der er den. Det gjorde du med den.
- Stop nu. - "Skar ham ud som kræft."
Din skiderik.
- Nemlig, Nat. - Ja.
Skiderik! Morderpræst!
Jeg skylder
betjent Elliott en frugtkurv for dit nummer.
Dejligt, jeg kunne hjælpe.
Du var forudseende nok til at se,
at det lå uden for almindeligt politiarbejde.
Selv ikke jeg har oplevet det før.
Et skoleeksempel på en perfekt umulig forbrydelse.
Den klassiske kriminalroman.
Det bør ikke eksistere i vores virkelige verden.
Dog står vi over for det.
Den hellige gral.
Jeg elsker lidenskaben.
Men du må vide, at sagen kan løses.
Jeg opklarer altid en forbrydelse.
Øjeblikket,
når det lykkes mig at afsløre min modstander...
Du får se. Det er sjovt!
- Fedt. Hvordan gør vi det? - Kilden.
The Hollow Man af John Dickson Carr.
En klassisk detektivhistorie og grundbog
i mysterier om det lukkede rum,
den umulige forbrydelse.
Vent et øjeblik.
BOGKLUB - LÆSELISTE THE HOLLOW MAN
Fader Jud, du er endnu engang din løn værd.
"Et lig for lidt?" "Mordene i Rue Morgue."
"Hvem dræbte." "Mordet i præstegården."
Du godeste, det er nærmest opskrifter på at begå forbrydelsen.
Og hele menigheden er i gruppen?
Hvem valgte bøgerne?
Oprah.
Martha inspireres af Oprahs webside.
Det bekræfter min teori.
Morderen imiterede klart
metoderne i mysterierne om det lukkede rum.
Det gør det enkelt.
Det er tid til bogklub.
Kom, unger.
I The Hollow Man giver detektiv Gideon Fell
en oversigt over alle metoderne til drab i lukkede rum.
Så vi stiller dem op og afviser dem.
Den første mulighed er,
at Wicks blev stukket ned,
før han gik ind i kabinettet.
Fader Jud, vil du stille dig, hvor du stod?
Wicks afslutter sin prædiken.
Enhver mekanisme bag ham,
der kunne drive en tung, uligevægtig dolk i hans ryg,
ville have været skjult for kameraet og vidnerne i midterskibet,
men ikke for fader Jud.
Nej, jeg så ingen knivskydende robot bag ham.
Nej. Den første mulighed er udelukket.
Den anden mulighed...
Han blev dræbt
i kabinettet
af nogen eller noget, der var
uden for kabinettet.
Skulle nogen have skudt kniven ind i kammeret udefra?
Nej, det er forrykt.
Forrykt og umuligt på flere fronter.
Den anden mulighed er udelukket. Videre!
Hvor mange muligheder endnu?
Ikke mange. Tre...
Han blev dræbt i kammeret
af en anordning, som også var
i kabinettet.
Noget var blevet anbragt i forvejen
og blev udløst ved fjernstyring?
Murene er tykke,
men et kraftig RF-signal kan trænge igennem.
Hvor ville man skjule
en fuldt ud funktionsdygtig, fjernstyret knivkastende anordning
i en tom kasse?
Wicks faldt ned på maven.
Jeg kan huske det klirrende bump.
Hans ansigt vendte mod døren,
så han stod bagerst med front ud,
så kniven må være kommet gennem endevæggen.
Klirrende bump. Godt.
Men
det er som en klippe.
Hvad med
en falsk væk, der efterfølgende blev flyttet?
Giv den gas, fader Brown.
Nej.
Mine folk havde opdaget en falsk væg.
Og at flytte den senere ville have krævet en stor indsats.
Der blev ikke fundet andet på gulvet, vel?
Nej. Kun den røde tråd.
Hvad?
Den røde tråd?
To stykker rød tråd på cirka otte cm blev fundet der
ved ligets hofte.
Hvad er fjerde mulighed?
Martha?
- Smid dem ud. - Martha?
Smid dem ud!
De braser ind på et helligt sted,
som var det et gerningssted.
Som en sølle politidokumentar, der taler om robotter.
Det er forkert, fader. Det er forkert!
Du bør tage hjem og hvile dig, Martha.
Kan jeg gøre noget?
Tag afsted.
Ingen ønsker dig her længere.
Du har altid hadet monsignoren og har ikke andet end foragt for os.
- Det passer ikke. - Der er mord i dit hjerte...
- Nej. - ...blod på dine hænder
ligesom skøgen.
Arvesynden har tilsmudset dette sted.
Falske præst!
Undskyld.
Hvis kendsgerningerne sætter mig
op mod menigheden, må det være sådan.
Beklager.
Må jeg bruge sækken?
Gerne.
Er du okay?
Tågen lettede. Puslespillet kunne løses.
Lig, våben, gerningssted, robotkniv,
synsvinkler, stenmure og fjernbetjeninger.
Og fjernbetjeninger.
Du hørte ikke kampen under fredagsmessen.
I din radio.
Nej. Martha synes ikke om det.
Så du optog den.
Jep.
Jeg overlejrede et tidsstempel, der tog højde for forsinkelser.
Dr. Sharp ringede til hospitalet kl. 15.47,
og 90 sekunder før det...
Flere ting kunne være årsag til fejlen,
men for at svare på spørgsmålet
er det foreneligt med en kraftig RF-interferens,
man kan se fra en opgraderet fjernbetjening.
Pokkers.
Er det sådan? Udløste det knivrobotten?
Sådan må det være. Nu kan du opklare det, ikke?
Er det synkroniseret med Cys optagelser?
Ja. Videoen fra iPhonen har et meget nøjagtigt tidsstempel.
- Vil du vise os det? - Ja.
Vise os hvad?
Hvorpå verdens Frelser hang
Monsignore?
Så da RF-interferensen skete,
lå han allerede på gulvet med en kniv i ryggen,
og fader Jud stirrede på ham.
Hvordan hænger det sammen?
Det gør det ikke med en knivrobot.
Så det er nul og niks?
Nej.
Det var klart noget.
Vi har alle brikkerne lagt ud nu.
- Har vi? - Ja.
Tænk på oprindelsen af djævlehovedet, den røde tråd,
det klirrende bump og timingen for RF-fjernbetjeningen.
Det hele giver mening.
Så giv os svaret.
Det kan jeg ikke.
Du sagde, at med alle brikker havde du et svar.
Det ved jeg. Og dog
med alle brikkerne på bordet
ser forbrydelsen stadig
umulig ud.
Du sagde, at du kunne opklare det.
Det er dit arbejde.
Jeg satte min lid til dig.
Åh gud.
Du har ikke sovet i 36 timer. Du trænger til søvn.
Ja.
Det har været en fandens dag. Farvel, fader Jud.
Kom. Jeg kører dig tilbage.
Ved du hvad?
Du har ret.
Det kan ikke være umuligt.
Der må mangle en brik.
Jeg ved vist, hvor vi kan finde den.
Der er noget inde i dit hoved,
som jeg behøver for at opklare sagen.
Og kan jeg ikke ryste den løs,
så må jeg derind og hente den.
Du skræmmer mig helt vildt.
Jeg forstår det ikke.
Hvordan kan det hjælpe? Skal jeg skrive historien ned?
Ja, historien.
Historien om pastor Wicks' mord.
Monsignore Wicks.
Ja ja. Jeg er ligeglad.
Jeg må se mordet og de forudgående begivenheder med dine øjne.
Hvor begynder jeg?
Hvor du vil.
Bare gør det interessant, flydende og detaljeret.
Jeg er ikke forfatter.
Giv dig god tid.
Jeg skal nok hygge mig.
Så jeg har brugt den sidste time på det,
og nu lægger jeg kuglepennen og giver det til dig,
og jeg vil vente,
mens du læser min historie
om mordet på monsignore Jefferson Wicks.
Hvorfor gjorde du det?
Nej, hvorfor troede jeg,
at jeg kunne slippe afsted med en løgn?
Nej, du har ikke løjet. Det ville du ikke.
Du sagde blot ikke den uærlige del højt.
"Da jeg sluttede mig til de andre udenfor, var politiet kommet."
"Sluttede mig til de andre."
Du blev indenfor.
Så du var den eneste med ubemærket adgang
til kabinettet efter mordet, men før politiet gennemsøgte det.
Hvorfor?
Hvorfor beskytte ham?
Jeg beskyttede ikke Wicks.
Jeg ville redde dem, der troede på ham.
Blot en lille desillusion.
Alle må da have vidst det.
Hans ånde må have lugtet af det efter hver gudstjeneste.
"Styrkede sig selv". Klog formulering.
Men alle må have vidst det.
Ånden var over ham i dag, hva'?
Nej, ikke alle.
Sam.
Det eneste gode menneske på stedet.
Ædruelighed reddede hans liv.
Pressen og politiet var der. Hvorfor lade det være en del af historien?
Wicks var blevet stukket ned.
Jeg vidste ikke hvordan eller af hvem, men det var faktum.
Så det var uvedkommende.
Det var en impuls.
En omskrivning for at redde mine sognebørn.
Fis!
Du beskyttede deres tro og dækkede over en morder!
Hvor er lommelærken?
Pis!
Den er her ikke.
Blanc.
Undskyld.
Han blev dolket, så jeg tænkte ikke...
Nej. Du tænkte ikke.
Men nu er vi kastet ud i det, så se at komme i gang.
Jeg har haft indbrud.
Jeg forstår det nu.
Det er lusket. Det er for at ramme mig.
Nu ser du fjenden, vi er oppe imod.
Du har lyttet til menigheden med empati og velvilje,
men det er vi færdige med nu.
Vi har spildt nok tid.
I morgen bruger vi begravelsen
til at udspørge dem alle.
Vi må finde ud af, hvad der skete den aften.
Og hvad denne flok af onde ulve gemmer på.
JEFFERSON WICKS' SIDSTE PRÆDIKEN: MORDDAGEN
Forrådt.
Besejret.
Spottet.
Gennemboret.
Myrdet.
Og rådner op i et hul.
Og glemmes.
Som med vores frelser, således også denne kirke.
Vores kirke angribes af ond modernitet,
af Guds fjender.
Skøgerne,
skadedyrene, der undertrykker os, bringer os til tavshed
og udelukker os fra vores retmæssige plads
som herskere over et kristent og troende land.
Og skønt jeg står foran jer som en kristen kriger
i Guds rustning klar til at bekæmpe verden til sidste åndedrag,
går I ikke fri!
Som Herren bliver jeg forrådt af Judas.
D'herrer, må jeg være alene?
Judas i mange skikkelser.
Den sande trussel kommer altid indefra.
Husk mine ord.
På denne langfredag skal I huske, hvad der vil ske.
Husk det, alle sammen.
Du genopstår.
Det skal nok gå.
Du genopstår.
Tidspunktet nærmer sig. Tidspunktet, jeg har advaret jer imod.
Husk, hvad jeg har lovet jer påskesøndag.
For det løfte vil jeg holde.
For se, skønt han er faldet, vil Guds retskafne søn rejse sig igen.
Evas æble vender tilbage til træet
og rigdommen i hans rige og hans frembrydende herredømme.
Mens I skærer tænder i mørket,
I vantro djævle,
når I ligger alene, glemte og kolde,
skal han genopstå for at kræve det tilbage, som er hans.
Dræb de onde,
og giv hans sande søn landets trone!
Ja, han vil genopstå.
Ja, skælv af frygt,
for han skal atter opstå i herlighed, i hævn og i magt!
Jeg kondolerer, fader. Her, skriv under nederst.
Mellem dig og mig
er jeg ligeglad med rygterne på nettet. Måske gjorde du det ikke.
Hør her, alle sammen.
Se lige. Det er Judas Jud.
Du er ikke velkommen her, fader.
Stop!
Der vil ske følgende.
Benoit Blanc og jeg stiller nogle spørgsmål,
I besvarer dem, og vi finder monsignore Wicks' morder,
og grunden og så...
Det er alt.
Okay? Okay, så...
Tak, fader Jud, det var
fremragende.
Vi begynder med,
hvad der skete i det her lokale den aften.
Du mener, da Jud indrømmede, at han havde dræbt en mand.
Nej, det var... Jeg talte om boksning.
Nu angriber han os i stedet. Han er en KPAN.
En KPAN?
Kun præst af navn.
Han hjælper Benoit Blanc med at løse mysteriet om den onde kirke,
og så vil en eller anden liberal lave en podcast om det,
og før vi ved af det, vil vi fremstå som idioterne på Netflix.
Idioterne. Gud forbyde det.
Kors!
Det er et mirakel!
Jeg kan gå, Martha. Det gør bare ondt.
Og jeg siger: "Godt."
Læg alt frem.
Wicks var en fupmager.
Det var fis om mirakler og Guds overnaturlige magt.
Jeg troede på det.
Det vil jeg stadig gerne.
Er det ikke sygt?
Jeg spurgte ikke om Juds bedegruppe,
men om det lyssky møde med Wicks,
der fandt sted her palmesøndag.
Hvad handlede det møde om?
Hvem begynder?
Det kan jeg fortælle.
- Cy. Vent nu. - Nej.
Du klapper i, din lille mide.
- Det er ikke din beslutning. - Ti!
Hør her... Slap af, fader Jud.
Det, vi talte om den aften,
har intet med Wicks' mord at gøre.
Men vi talte om noget, der kan ødelægge folk her,
hvis det offentliggøres.
Jeg har optaget det hele. Bare afspil.
- Nej! - Nej, din slyngel!
- Åbn døren, din skiderik. - Du besudler mine arkiver.
- Afspil. - Åbn.
Det er meget dramatisk, Vera.
Jeg lytter. Hvad handler det om?
Jeg har tænkt på din mor.
Jeg har aldrig kendt hende, men jeg er vokset op i kirken
og kendte historien om skøgen.
Jeg har tænkt på, hvordan hendes liv må have været
lukket inde i et hus med sin far og søn,
der rottede sig sammen, gjorde hende til skamme
og lærte os alle at vanære hende.
Stakkels pige.
I går fik jeg et opkald fra en advokatkollega i Brooklyn.
Han ville dobbelttjekke kontaktoplysninger
for monsignore Jefferson Wicks, min klient,
da min klient havde indleveret en AAF
i Brooklyn.
Så jeg ikke vidste det.
Hvad er en AAF?
"Anerkendelse af faderskab"?
"Jeg bekræfter, at jeg, Jefferson Wicks,
er Cyrus Dravens biologiske far."
Det bragte ikke skam over dig.
Vel?
Hvem var moderen?
Betyder det noget?
Nej! Hun kom tilbage og efterlod dette stakkels barn i dit skød,
drog videre og levede sit liv,
og min trofaste far kom til undsætning.
Drengeklubben holdt sammen, og der var jeg som en loyal, lille idiot.
Fanget.
Jeg adlød og respekterede og opfostrede din søn,
mens du stod på din prædikestol uden skam i livet.
Dit hykleriske svin!
Cy?
Vidste du det?
Vera fortalte mig det i morges.
Ja.
Cy er min søn.
Fra en løsagtig kvinde uden værd,
som jeg kendte én nat og ikke har set i 30 år.
Veras far og jeg bevarede hemmeligheden indtil nu.
Han er min arving.
Min søn.
Nu vil verden få det at vide.
Så, rotter, forlad
den synkende skude.
Drop det pis.
I støtter ham alle sammen.
Jeg ville bare selv se det.
I guffer hans lort i jer. I kan ikke få nok.
Det er ret nedladende, Vera.
Du ved ikke, hvad vi føler.
Vi er alle sammen rystede over det, du sagde.
Men vi kæmper en eksistentiel krig,
hvor målet helliger midlerne.
Kirken har ikke brug for en svækling.
Vi har brug for en kriger.
Vi har brug for en kriger,
og jeg tror, at Gud valgte monsignore Wicks som sin kriger.
Så du og din søn har min støtte.
Og
vi kender ikke denne kvinde.
Vi kender hende ikke.
Vi ved ikke, hvordan hun...
Hvad er sandheden? Med flere kilder.
Vi ved ikke, hvad der eksisterer.
Eksisterer det her?
Derfor.
Godt sagt.
Tak.
Du lovede at helbrede mig, om jeg blev.
Passer det,
behøver du ikke være en helgen.
Vi støtter dig.
Og intet, du siger eller gør, vil ændre det.
Jeg holder min sidste gudstjeneste
om en uge på påskesøndag.
Og så
lukker jeg denne triste, lille kirke permanent.
Men ikke før jeg har tilintetgjort hver eneste en af jer.
Hvadbehager?
Drikker du, Nat?
Ja. Hvad?
Du er en farlig mand.
Du går fuld på arbejde.
Du behandler patienter og børn, mens du er fuld.
Lokalsamfundet bør vide det.
Lægerådet bør vide det.
Ingen må stole på dig eller hyre dig igen.
Og, Lee.
Troubadour-bogen, du skriver.
Dens sleske idioti er en hån mod mit præsteembede.
Det er min pligt ikke blot at advare offentligheden,
men også forlagsbranchen.
Den bør begraves. Du bør begraves.
Og fremstilles som den irrelevante klovn, du er.
Hvad hulen? Hvad sker der lige nu?
Og, Vera.
Du er din fars mareridt.
Han ville skamme sig.
Simone. Jeg kan ikke helbrede en vantro kvinde.
Jeg kan ikke hjælpe dig.
Du sagde, at du kunne fordrive det.
Jeg har ikke lovet dig noget.
Jeg har givet dig hele min opsparing.
Du kan ikke købe Guds helbredelse.
Du bliver aldrig helbredt.
Du vil dø i smerte i din krops fængsel.
Hvorfor gør du det? Jeg forstår det ikke.
- Er det en joke? Det er en joke. - Jeg er forvirret.
Er det gengæld for fader Juds bønnemøde? Bagholdsangrebet?
Fader Juds bønnemøde?
Jeg har taget hånd om kirken.
Jeg har styrket den med Guds sandhed.
Nu forrådes jeg, så min autoritet,
tro og livet selv udfordres
tilmed inde fra min egen kirke!
Forsvind!
Svage.
Det er I alle.
I kan ikke følge i mit spor.
Ja, vi er i krig,
og jeg fordriver jer fra min fæstning.
Din skiderik.
Påskesøndag, når kirken er fyldt med bysbørn,
vil jeg afsløre denne floks synder.
Jeg bryder båndene og ryster stedets støv af mine sandaler.
Og til helvede
med jer alle.
Gudskelov. Det tømte lokalet.
Cy.
Hvorfor gjorde han det?
Cy. Sig det. Hvad skete der?
Hvorfor forrådte han dem alle? Hvorfor?
Jeg bad ham om det.
Da Vera fortalte mig sandheden, opsøgte jeg ham.
Han omfavnede mig som en søn for første gang i mit liv.
Han lettede sit hjerte.
Jeg hader det her sted.
Jeg hader denne triste flok af tabere.
Jeg vil væk.
Og endelig
kan jeg.
Han havde fundet
sin bedstefars bortkomne familieformue.
I den her uge.
Nej, de penge er væk.
Ingen ved, hvor Prentice gemte dem, men de er forsvundet.
Han havde fundet dem.
Han ville lukke kirken og gå på pension i klam rigdom.
Jeg sagde til ham: "Er du gal?"
Pension? Kender du din magt på den prædikestol?
Jeg har reduceret flokken.
Nej. Du har radikaliseret dem.
Det er magt.
Her er der kun få hekse at brænde og fanatikere at aktivere.
Din flamme mangler næring.
Men på internettet
er det en løbeild.
Pengene.
Din kultskabende personlighed. Er du rigtig klog?
Giv mig fire år.
Du kan blive præsident.
Sammen kan vi bygge et sandt rige.
Som far og søn.
Som i Star Wars?
Præcis, ligesom oprørerne.
Hans præsteembede og mit politisk instinkt samt penge nok.
Tænk, hvad vi kunne opnå i Kristi navn.
Ja.
Først sagde jeg, og det er lidt personligt,
at vi måtte tilintetgøre flokken.
De er en hæmsko.
Hvis de slutter sig til os,
dukker op i nyhederne eller vil have indflydelse,
må vi brænde dem af som igler.
Derfor nedgjorde han dem.
På grund af din sølle hævnlyst.
En af dem kan jo have dræbt ham for det.
Vi går tilbage til hans store formue.
Den er altså din nu?
- Teknisk set, ja. - Teknisk set?
- Han sagde ikke, hvor den var. - Nej.
Hans konti er tomme. Der står intet.
Hvor er den?
Men hvor var det sikreste sted for Prentice
at skjule 80 millioner dollar for 50 år siden?
En schweizisk bankkonto.
Så du skal bare finde kontonummeret.
Er det ikke lykkedes?
Det må være skrevet ned et sted.
Martha arkiverer alt, men det er her ikke.
Jeg ved det ikke.
Værsgo. Det kan være en kode, for han sagde:
"Evas æble vender tilbage på træet."
Han sagde det, som om Evas æble er formuen.
Men en schweizisk bankkonto har 19 tal,
så det dur ikke.
Vera, sagde han noget til dig?
I så fald ville jeg gå i graven uden at sige det.
Ja.
Du ville gøre alt for at nægte den fortabte søn formuen.
Det æder dig op.
Din bitre, gamle hejre.
Pengene
er kun en salme i min bitterheds Bibel, forbandede knægt.
Kom og hent dine ting. De vil stå ude på gaden.
Du er detektiv. Jeg betaler gerne, for det er vigtigt.
Min arv og politiske karriere afhænger af det.
Kan du komme i tanke om noget,
der er relateret til Evas æble, der kan indeholde nummeret?
Du ringer, ikke?
- Det kan du tro. - Okay.
Vi bør lede overalt.
Det kan være syet ind i foret.
Indridset i metal.
Den er hul.
Ja. Gør det.
Mind mig om at arkivere det.
Arkiver det.
- Det giver ingen mening. - Nej.
En formue på 80 millioner dollar.
Men hvis Evas æble er formuen,
og pengene ikke er i Schweiz, hvad er det så?
Hvad?
De må have trykt datoen forkert.
Der står, at krypt-åbningstingesten blev bestilt i onsdags.
Det kan ikke passe.
Hvem bestiller begravelsesudstyr til en mand, der lever?
En, der med stor sikkerhed kendte sit dødstidspunkt.
Giv mig det.
Det er et computerprint, ikke en trykfejl.
Nøglen er personen, der indgav ordren.
Okay.
Louise, Steel Wheels Construction.
Goddag, Louise. Fader Jud fra Vor Frue.
- Goddag. - Hej, Louise.
Vi havde en af jeres maskiner her i dag.
- En gaffeltruck for at åbne en krypt. - Ja.
Vi får sjældent en sådan ordre.
Godt. Jeg må vide...
Jeg behandlede ordren. Det gør jeg altid.
Ja. Jeg må vide, om...
Min bror James og jeg driver stedet.
Han tager imod ordrerne.
Jeg ringer, fordi...
Jeg har været i kirken, men du var der vist ikke.
- Jeg er forholdsvis ny her. - Tillykke.
- Jeg må spørge... - Nej, det var en ældre mand.
- Fader... Er han... - Monsignore.
Fader monsignore, okay...
Han prædikede, da jeg var der. Han var ikke en rar mand,
men det gør mig ondt, at han døde, så jeg kondolerer...
Det er en skrækkelig tragedie for alle.
Jeg må afbryde.
- Jeg har et spørgsmål. - Ja.
Jeg må vide, hvem der bestilte gaffeltrucken.
James tager imod ordrer.
- Han er gået for i dag. - Må jeg få hans nummer?
Vi må vide, hvem der afgav orden.
- Nej. Det tror jeg ikke, at jeg... - Det er meget vigtigt.
- Undskyld mig, fader. - Det er meget...
Men jeg kan skaffe
oplysningen til dig og ringe tilbage.
Det er alle tiders.
Jeg vil værdsætte, hvis du ringer til James nu.
- Tak. - Og hun ringer tilbage.
Det gør jeg. Må jeg spørge om noget?
Ja... Men...
Hvis du gør det hurtigt.
- Det er vigtigt. - Måske kan hun ringe tilbage...
Fader Jud, ville du... Kunne du...
Louise?
Åh gud.
Louise?
Vil du bede for mig?
Selvfølgelig.
Må jeg spørge om årsagen?
Det er min mor.
Er hun syg?
Ja.
Hun er på hospice.
Det gør mig ondt.
Hun vil ikke tale med mig.
Vi skændtes, sidst vi talte sammen.
Hun har en hjernesvulst, der påvirker hende
og får hende til at sige de værste ting,
så jeg svarede igen.
Nu er jeg bange for, at det bliver det sidste,
vi sige til hinanden.
Fader, jeg...
Jeg føler mig meget alene lige nu.
Det er jeg ked af.
Du er ikke alene.
Jeg er lige her.
Jeg er her.
Hvad hedder din mor?
Lad Barbara føle sin datters kærlighed.
Herre, lad den trøste hende i denne tid. Jeg beder for Louise.
Vær hos hende, giv hende visdom og råd.
Hold hende i dine arme, og lad hende vide, at hun er elsket.
Hun er ikke alene.
Det beder vi for gennem Kristus, vores Herre. Amen.
Okay, Louise.
Du har mit nummer og kan ringe døgnet rundt.
Jeg er her for dig.
Denne kirke er her for dig. Gud velsigne dig.
Storm. Jeg kom for at lukke ned.
Jeg tager kirken. Du tager præsteboligen.
Glem det. Jeg er færdig.
Og hvorfor så det?
Jeg har haft en Damaskus-oplevelse.
Paulus fik en åbenbaring på vej til Damaskus.
Ja, det ved jeg. Han blev blind og alt det vrøvl.
Sikkert bare øjenbetændelse,
men han var ikke tæt på at afklare et mord, da det skete.
Hvad tror du, at vi laver her?
Hvorfor tror du, at jeg blev præst? Helt ærligt. Hvorfor?
Du havde skyldfølelse.
Du havde taget et liv, og kirken
tilbød dig et sted at skjule dig
og en fornemmelse af syndsforladelse.
Jeg hadede ham, jeg dræbte i ringen.
Han var mig underlegen,
men jeg blev bare ved med at slå.
Det var ikke et uheld. Mit had dræbte ham.
Det kan jeg ikke skjule mig for.
Gud fiksede mig ikke. Han elsker mig, når jeg er skyldig.
Det bør jeg gøre for de mennesker.
Ikke den her mordgåde.
Nej, vent nu.
Undskyld mig.
Se på mig, når jeg taler til dig.
Vi søger en morder. Vi leger ikke.
Jo, det er et spil!
Vi skal løse og vinde det.
Du vil have dit skakmat-kick.
Ved at bruge mig sætter du mig op imod mit eneste formål i livet.
Det er ikke at bekæmpe de onde,
men at tjene dem og føre dem til Kristus.
Ellers bringer jeg mig selv
selv i centrum, ikke Jesus.
Du behøver ikke at forstå det.
Men vær nu sød
at lade mig være.
- Vil du sige det igen? - Nej.
Det om at sætte sig selv i fokus, ikke Jesus.
Fader, det er vigtigt.
Hjælp mig med at forstå!
Vi er her for at tjene verdenen, ikke besejre den.
- Det var det, Kristus gjorde. - Og?
Når Wicks talte om at besejre verden for Kristi skyld,
talte han ikke om Kristus, men om sit eget ego.
Og magt. Han talte aldrig om Kristus.
Jo, igen og igen talte han om, at Kristus voksede i magt.
Og om at få hævn over de vantro.
Evas æble er skatten.
"Evas æble vender tilbage på træet."
Hvad betyder det?
Det ved jeg ikke.
Og jeg er ligeglad.
Geraldine vil nok opdateres om sagen.
Du har ret, fader.
Det er mit spil, ikke dit.
Tag tilbage til præstegården. Jeg tager mig af hende.
Tak.
Sørg for at lukke døren, når du går.
Jeg håber, du fanger morderen.
Tak. Det gør jeg.
Fader Jud?
- Fader Jud. - Han er her ikke.
Kom.
I skal undersøge de to bagerste rum og kabinettet.
Den er god, ikke?
Den er fantastisk.
Specielt der, hvor Gideon Fell gennemgår
løsninger på forbrydelser i lukkede rum.
Ja. Du afprøvede tre af dem, så stoppede du.
Men efter den fjerde forstod jeg det.
Jeg så videoen igen og indså noget.
Fra det øjeblik, Jud går ind i kabinettet,
til den første blandt menigheden får kabinettet i synsfeltet,
går der ni sekunder.
Ni sekunder alene og usynlig.
Masser af tid til at begå mordet med en skjult kniv.
Sådan skete det, ikke?
Ingen pjat.
Ingen fis. Sådan blev det gjort.
Ja.
Du vidste det hele tiden og legede med staklen
- som katten med musen. - Nej.
Jeg har ikke det fulde overblik endnu.
- Hvis du giver mig lidt mere tid... - Nej.
- ...vil jeg kunne... - Nej!
Jeg fandt min morder og anholder ham.
Hvor er han?
Sam!
Hvem der?
Vent!
Blanc?
Her.
Pis. Hvem er det?
Opsynsmanden, Samson.
Hvad fanden er der sket?
Ja.
Okay.
Wicks var 100 % død i lægelig forstand.
Det ved vi.
Jeg siger det bare.
Okay.
Så kan jeg også sige højt,
at en mand ikke genopstår fra de døde.
Der foregår klart noget Scooby-Doo-fis.
"Scooby-Dooby-Doo."
Lovpris Gud. Lovpris Gud den almægtige!
Lovpris ham!
Lovpris Gud! Ære og herlighed tilhører den almægtige.
- Hans søn er genopstået. - Hey, Ritz.
Sæt en vejspærring op.
Jeg vil ikke have nysgerrige.
- Javel. - Chef!
Hvad?
Belysningssensoren har et kamera.
Men det er ikke sluttet til noget.
Et kamera?
Måske optager det noget på en chip indeni.
Tag det med på laboratoriet.
Halleluja, lovpris Gud.
Hans tjener er genopstået fra de døde.
Afspær hele området ned til lunden.
Det er en drabsscene.
Opsynsmanden er død.
Nej!
- Pis. - Nej!
Kan jeg få noget hjælp?
- Skaf hjælp! Martha. - Nej!
- Martha, du må fjerne dig. - Åh nej.
Martha...
Flygt ind i mørket, din morder!
Men han er vendt tilbage!
Og han bringer hævn! Han bringer død!
Det er fader Jud.
Fader Jud, det er Louise. Alt vel?
Ja... Hej, Louise.
Det er sent, men du sagde, at det hastede,
så jeg ville bare fortælle,
at James siger, at ordren på gaffeltrucken
blev afgivet af monsignore Wicks.
Han talte direkte med James om det. Jeg håber, at det afklarer ting.
Gud velsigne dig, fader, og hav en god aften, okay?
Ja.
I lige måde, Louise.
Ja?
Tal langsomt, Martha. Hvad?
Hvad?
- Det er et mirakel. - Fis.
Nej. Martha sagde, at graven var tom.
Jeg har ringet til alle. Jeg kommer.
Har du...
Hvad laver du? Du ryger ikke.
Det har jeg gjort.
Jeg har røget i 15 år.
Har Lee ringet og sagt det?
Jep.
Godt. Jeg bliver vidne til et mirakel.
Nyd du bare dine cigaretter.
NEW YORK - UKENDT NUMMER
Lovet være Gud.
Det er udført.
Kom nu.
Det lykkedes ham.
Kvaliteten er ikke god...
- Det er fint. - ...men...
Hvad ser jeg på?
Okay.
Det optager, hver gang der er bevægelse,
og det her klip er fire sekunder senere.
Okay?
Aftryk fra haveredskabet.
Vi tjekkede ikke hele databasen, kun de mistænkte du afhørte.
Det er fader Jud.
Hvor er han?
Gid jeg vidste det.
POLITI
Blanc!
Jeg gør det. Jeg melder mig selv...
- ...388. - 388 på vej.
433.
- Jeg melder mig selv. - Nej.
Jeg dræbte Samson. Jeg er skyldig. Jeg må skrifte.
- Slip mig ud. - Hør.
Du fortæller mig, hvad der skete, men nu
skal jeg hen til dr. Nat.
- Dr. Nat? - Ja, hurtigt.
Jeg burde have slået til.
Jeg håber ikke, vi kommer for sent. Ned!
Hil dig, Maria, fuld af nåde.
Velsignet er du blandt...
...jeg respekterer dig og skiltet.
Jeg siger ikke, at jeg vil bruge vold,
men vi bliver her hele natten om nødvendigt. Vi vil se krypten.
- Passer det? - De lukker os ikke ind.
Jeg må se det.
Vær nu sød.
Dr. Nat?
Åh gud.
Hvad er det for en stank?
Vent her.
Blanc.
Ja.
Åh gud.
Godt så.
Du milde, det er...
Wicks.
Ja, det er ham.
- Er han... - Ja.
Hvad det så end betyder nu om dage.
Lad os nu se.
Okay.
Det kan blive ubehageligt.
Mere ubehageligt.
Dr. Nat.
I kød og blod. Eller det, der er tilbage.
Geraldine, det er Blanc.
Ja, han står lige her.
Hør nu på mig.
Du må hellere komme hjem til dr. Nat.
Der er et lig. Eller to.
Det hele er her.
Ja. Det er slut.
Jeg ringer tilbage.
Fader Jud. Vent.
Jeg dræbte Samson. Jeg må gøre det.
Jeg må gøre det af egen fri vilje.
...forstået. Alle disponible enheder rykker ud...
Vil du ringe til Geraldine for mig?
Sig, at fader Jud er i kirken, klar til at tilstå.
Fader Jud, jeg anholder dig for mordene
på Jefferson Wicks og Samson Holt.
Og du er mistænkt i sagen om dr. Nathaniel Sharps død.
Er Nat død?
Myrdet i sit hjem.
Vi har også fundet Wicks' lig. Det er slut.
Alt, du siger, kan blive brugt mod dig i retten.
Men vil du tilstå,
virker det som et godt sted at gøre det.
Ja.
For år tilbage
myrdede jeg en mand i en boksering.
Jeg dræbte ham med had i hjertet.
I går aftes voksede samme synd i mig, og i et øjeblik
af frygt og raseri...
SALMEBOG - PARTITUR
Undskyld, det var dramatisk, men jeg måtte have dig til at stoppe.
- Nej. Fader Jud... - Jeg ville forklare...
- Sæt dig og hør efter. - Stop.
Lad ham nu. Fortsæt. Du sagde, at i går aftes...
- I frygt og raseri... - Jeg var på nippet...
Bring ikke Herrens stemme til tavshed!
Men sid ned og besku de skyldiges ondskab og skam,
der er åbenbaret for jer!
Hvad laver du?
Vi begynder med Wicks' mord.
Lige her på langfredag.
Den umulige forbrydelse.
Du havde ret i din udledning.
Da monsignore Wicks faldt sammen i kabinettet, var han ikke død.
Han var endnu ikke stukket ned.
Lommelærken, han gemte i eltavlen,
var tilsat et stærkt beroligende middel.
Han drak af den.
Han styrkede sig.
Efter få minutter faldt han bevidstløs sammen på gulvet.
Det klirrende bump.
Han var forsvarsløs
og gav morderen mulighed for at gå ind i kabinettet
og give det dødelige stød.
Det har jeg sagt.
Fader Jud.
Nej. Kniven var i ryggen, da jeg fandt ham.
Han har noget i ryggen.
Så hvordan? Hvornår? Det er umuligt. Jeg så det.
Hvad så du?
Det røde djævlehoved.
Blod, du formodede, tilhørte Wicks.
Jeg viste dig svaret på det, så du det?
Il Diavolo.
Pizzabaren. Fotografiet.
Du troede, at du så det,
men det var ikke den.
Der var en anden identisk lampe.
Et andet identisk djævlehoved.
Ja.
Og det manglede også.
To djævle.
Ja.
Hvorfor to?
Og hvorfor malet rødt?
Det var ikke rødt dengang.
Den samme røde farve som langfredags messehagel.
Præcis den samme røde farve
som den mystiske tråd, der blev fundet i kabinettet.
For det andet djævlehoved var der hele tiden.
Det var syet ind i hans messehagel.
Hult og let
og med en lille tændsats af blod,
der blev udløst med en fjernbetjening.
Udløst på det helt rigtige tidspunkt.
Monsignore?
Lægen.
En autoritet,
som kan vente på den nødvendige opdagelse, før han overtager.
Han har noget i ryggen.
Vent. Rør den ikke.
Der opstår et øjebliks forvirring.
Og så er det hurtigt gjort.
Hans sidste opgave er
at fjerne den belastende lommelærke.
Men hvor var den? Den var væk.
Han løb ind i et problem.
Fader Jud havde i et øjeblik af tåbelig velvilje
taget lommelærken for at skjule Wicks' drikkeri.
Han kom senere tilbage for at hente den.
Åh gud.
Nat.
Hvorfor?
Wicks ville ødelægge alt.
Han ville ruinere ham.
Nej. Spørgsmålet er snarere, hvorfor du er her?
Hvorfor alle de kunstfærdigheder?
Teatralskheden? Den umulige forbrydelse.
Hvorfor?
Ja.
Hvis dr. Nat dræbte Wicks,
hvem dræbte så Nat?
Det kommer vi til.
Ikke et indviklet mysterium om det lukkede rum
med anordninger og indicier,
men et langt større komplot.
Et, hvis rødder er denne kirkes fundament,
og som fører mig,
en skeptiker i ordets fulde betydning,
ind i troens verden.
For at forstå denne sag
måtte jeg se på myten, der var blevet opbygget.
Ikke afklare, om det var virkeligt eller ej,
men føle inderst inde i sjælen
essensen af det, som det ville formidle.
En hellig præst.
Ikke stukket ned af et menneske, men af selveste Satan.
Han blev lagt til hvile i sin fars forseglede grav,
men genopstod
ved Guds vilje.
Genopstod som noget nyt.
Ikke længere et fejlbehæftet menneske,
men nu et symbol på Herrens magt over død.
Hans dom er for de hellige.
Hans hævn over de onde.
Okay. Men hvad skete der egentlig?
Ja.
Det er på høje tid at bryde denne forlorne facade
af mirakler og genopstandelser og afsløre, hvad der virkelig skete.
Det er tid til, at Benoit Blanc
sætter troens mysterier skakmat.
Blanc, er du okay?
Damaskus.
Damaskus?
Som det med "på vejen til Damaskus"?
Ja, Damaskus.
Pis.
Blanc?
Jeg kan ikke opklare sagen.
Hvad?
Siger du, at du konkluderer, Benoit Blanc,
at monsignore Wicks opstod fra de døde?
Var det et mirakel?
Jeg siger, at jeg ikke kan opklare sagen.
Fint nok.
Tak.
Blanc?
Ved du, hvad der skete, bør du sige det.
Skåner du vores tro eller er respektfuld eller sådan noget?
For vi fortjener sandheden.
Det er ikke det.
Jeg har brug for sandheden.
Kan du ikke bare
give os svaret? Er det ikke meningen med det?
Gider du skrive en kommentar til min bog?
Nej.
Okay. Forestillingen er forbi. Alle ud.
Ud.
Vær sød at træde tilbage.
Kan vi holde dem tilbage...
Jeg tilføjer et nyt kapitel, og så er vi klar.
Vi er klar til at udgive. Stol på mig.
Ring til Random House. Det bliver enormt!
Vi har været vidne til et mirakel. Benoit Blanc bekræfter det.
Folk vil høre, hvad der skete her i dag i Chimney Rock.
I kan tjekke det på min YouTube-kanal @CyDraven...
Sikke et rod.
Nu anholder de vel fader Jud.
Ja.
Det gør de nok.
Hvad dælen var det?
Vejen til Damaskus.
Det står klart for mig.
Hvad så nu? Fup eller fakta?
Du tror, at Gud og den her galskab eksisterer?
Nej. Gud er opdigtet.
Min åbenbaring skete
gennem fader Jud.
Hans forbillede i at udvise nåde.
Nåde for min fjende.
Nåde for de knækkede.
Nåde for dem,
der ikke fortjener den,
men har mest brug for den.
For de skyldige.
Hr. Blanc.
Du kender sandheden.
Det gør jeg, ja.
Og lige før gjorde du dig selv til grin.
Så du kan gøre det af egen fri vilje.
Så gør det nu. Hurtigt.
Tak.
Fader Jud.
Hvad gør jeg?
Hvad du blev født til.
Vær hendes præst.
Tag imod hendes skriftemål.
Velsign mig, fader, for jeg har syndet.
Jeg har ikke skriftet en uge.
Jeg sagde til mig selv, at det begyndte helt bevidst.
Men sandheden er,
at det begyndte som en løgn.
Prentice.
Jeg så ham til sin sidste nadver.
Det er Evas æble, Martha.
Hele min forbandede formue.
Al verdens synd.
Alt, hvad Eva hungrede efter.
Jeg har fanget det.
Det vil aldrig igen blive plukket af onde hænder.
Kristi legeme.
Han tog juvelen med i graven.
Jeg svor, at jeg ville beskytte denne store hemmelighed.
Men Grace opdagede, at han havde købt diamanten.
Jeg ved ikke hvordan.
Hun kendte luksusmærkerne.
Hvad ville en specialfremstillet Fabergé-æske indeholde,
der i sig selv er 20.000 dollar værd?
Ikke en nipsgenstand eller en Jesus i plastik.
Noget facetslebet til en formue.
En juvel.
Men hun vidste ikke, hvor han gemte den.
Så den aften...
Hun vandaliserede ikke kirken i vrede.
Nej, hun ledte efter den skjulte juvel.
En dystert liv i fortvivlelse.
Overladt til skam og fordømmelse.
Det var hendes flugtvej.
Stakkels pige.
Martha, hvad sagde du til hende?
Jeg ved, hvor han gemte den,
og du finder den aldrig.
Din skøge.
Hvor er den?
Hvor er den, din lille lort?
Jeg holdt på hemmeligheden om Evas æble
i 60 år.
Min forfærdelige byrde.
Indtil...
...jeg opfordrede dig til at skrifte.
Med trodsig stolthed
bekendte jeg.
Til den forkerte præst.
Det haster nu.
Sidste søndag, i præstegården,
tog Vera et opgør med Wicks, og du lærte om Cy.
Jeg kunne acceptere, at han var kommet på afveje.
Men mens han talte, stod noget klart.
Det var noget meget større.
Han omfavnede denne grufulde dreng.
Så anede det mig.
Du ringede til byggefirmaet.
Tak, James.
Jeg var sikker.
Han havde bestilt udstyr til at åbne krypten
og stjæle diamanten af grådighed og magtbegær.
Den fordærvende synd fra Evas æble ville blive gravet frem,
og kirken ville falde
på grund af alt det, som Prentice havde advaret mig om.
Jeg havde svigtet ham.
I hele mit liv
har jeg ikke været den onde, men den gode.
Den rettroende.
Jeg tjente og beskyttede kirken.
Hvis jeg svigtede, hvad var mit liv så?
Jeg forstår.
Mit eneste formål,
og jeg fejlede.
Medmindre...
Medmindre jeg kunne stjæle juvelen først
og skaffe mig af den for altid.
Og med samme pennestrøg
genopstod Wicks mirakuløst som en helgen.
Ikke en fejlbehæftet mand, men et symbol,
der ville redde min kirke.
Det krævede et mirakel.
Så jeg udarbejdede min plan.
Wicks' død må være et helligt mysterium.
Uløseligt og guddommeligt.
Men du kunne ikke gøre det alene.
Nej.
En svag mand, tænkte jeg.
Desperat.
En, der ville følge trop for at redde kirken
og rette ind for at skjule sin skam.
Og som havde adgang til beroligende midler.
Ja. Også det.
Det gik efter planen.
Åh gud.
Min forfængelighed.
Så slet.
Martha.
Jeg lover dig, at jeg forstår.
Fortsæt. Jeg er her.
Jeg havde ikke taget højde for omkostningerne.
Tilgiv mig, Samson.
Stærke Samson, trofaste Samson.
Samson. Som lavede kisterne.
Pis.
Du vil genopstå.
Det skal nok gå.
Du vil genopstå.
Det skal nok gå.
Det lover jeg.
Han forstod ikke, hvorfor vi gjorde det.
Alt for dig, min engel.
Men han stolede på mig.
Fordi han elskede mig.
Åh gud.
Hvordan kunne det gå så galt?
Det skulle være helt enkelt.
Lægen giver signalet.
Samson tager juvelen.
Døren til Lazarus tjener sit formål.
Det hele blev filmet på kamera som planlagt.
Dr. Nat ville køre væk med Wicks i sin bil
og anbringe ham i den ækle, klæbrige masse i kælderen.
Den næste dag ville Samson fortælle om den genopståede helgen,
der ville velsigne sin trofaste opsynsmand,
før han steg til himmels.
Et mirakel.
Det ville have været perfekt.
Jeg skulle ikke have været der.
Det er helt sikkert.
Vidste du,
hvad der var sket, da du fandt Samsons lig?
Jeg havde en anelse.
Nej!
Men jeg måtte være sikker.
Lovet være Gud.
Det er udført.
Så fortalte han mig eventyret om,
hvordan alt var gået efter planen.
Først da fortalte jeg ham, at jeg havde været forbi krypten.
Og jeg vidste, at han løj.
Så fortalte han mig sandheden.
Pis. Han må ikke se os.
Kors.
Min anden fejltagelse.
Jeg undervurderede fristelsen af Evas æble.
Vi var enige om at tilintetgøre den og kaste den i havet.
Dig vil jeg give al denne magt.
Kristus kunne modstå fristelsen,
men ikke denne lille desperate mand,
hvor kun Samson og jeg stod ham i vejen.
Det var hans chance.
For at fjerne hindringer.
Skabe falske beviser mod en ung præst med en voldelig fortid
og beholde juvelen.
Han tog den.
Jeg var den sidste hindring.
Han havde forgiftet min kaffe med en dødbringende dosis pentobarbital.
Ingen modgift, når den først er indtaget.
Smertefri.
Lidt følelsesløshed i læberne.
Og ti minutter senere er det tid til den sidste bøn.
Så tiggede han mig om at forstå, hvorfor han gjorde det.
Pengene ville lokke hans furie af en kone tilbage,
bla, bla, bla.
Jeg sagde, at jeg forstod det.
Jeg forstod, hvorfor han gjorde det.
Jeg havde forstået det hele.
Jeg gjorde de ting
med had i hjertet.
Hævnen er min, sagde Herren.
Det er historien, som gerningsstedet vil fortælle verden, men...
I mit hjerte
ved jeg det.
Hævnen er min.
Jeg bekender disse synder for dig, fader.
Jeg har løjet, jeg har dræbt,
og nu
har jeg afrundet det med noget enestående.
Fader. Kom hurtigt.
Hvad sker der?
Jeg vidste det, da jeg så hendes læber.
Det var allerede for sent.
Hun har taget pentobarbital.
- Åh gud. Tilkald ambulance! - Javel!
Måske er der modgift i patruljebilen.
Tilgiv mig, fader,
for alt, du har gennemgået.
Tilgiv mig, Herre, for Wicks og Nat og...
...Samson.
Min søde Samson.
Og Grace.
Martha.
Grace.
Du er i sikkerhed nu.
Slip det.
Slip hadet.
Grace.
Ja.
Jeg kan se det nu.
Den stakkels pige.
Tilgiv mig, Grace.
Fader...
...du er god til det her.
Gud, vor barmhjertige fader
har ved sin søns død og opstandelse
forsonet verden med sig
og udøst Helligånden til syndernes forladelse.
Han skænke dig gennem kirkens tjeneste
tilgivelse og fred.
Og jeg løser dig fra dine synder.
I Faderens og Sønnens
og Helligåndens navn.
Pis.
Juvelen blev aldrig fundet.
Kirken lukkede ned.
ET ÅR SENERE
Den tilbageblevne flok var spredt for alle vinde.
OPSTANDELSE - DET LEVENDE MIRAKEL
Nogle fik, hvad de ville, og opdagede, hvad enhver hellig mand vidste...
BOGSIGNERING I DAG! NY UDGIVELSE
Gud har humoristisk sans.
ADVOKATERNE DRAVEN & DRAVEN - SOLGT
Andre fik en ny start.
Måske for at finde deres egen vej, håber jeg.
Og andre fik deres mirakel.
De blev ikke helbredt eller fikset,
men fandt styrke til at vågne hver dag
og gøre, hvad vi er her for at gøre
til trods for smerten.
Det daglige brød.
Og det beder jeg for.
At I finder, hvad I leder efter.
- Hvor er den? Du ved det. - Nej! Cy!
Jeg ved, at I begge ved det.
Sidste chance, før vi trækker dig i retten.
Hr. Wicks, behersk dig.
Vi håbede, at mægling kunne løse problemet.
Hun gav dem den, og de skjuler den.
Vi tillod jeres repræsentanter at finkæmme stedet.
De fandt intet.
Hr. Blanc var der, da Martha udåndede,
og han benægter noget upassende.
Hey.
Hey!
Den mindste antydning af, at I har solgt den, donationer,
eller bedre altervin, så holder jeg øje,
jeg efterkontrollerer og afslører jer.
Jeg håber, du vender tilbage til kirken.
Din sande arv er i Kristus.
Din lille lømmel.
Hans video med dig har stadig succes.
Ja.
"Benoit Blanc pwned."
Hvad det så end betyder.
Vi fremlægger fortsat fakta.
Martha, de virkelige begivenheder, men det er omsonst.
Konspiratorer oversvømmer vores Facebook. Det er en steppebrand.
Vi lever i en underlig tid.
I bliver populære, når I åbner.
Måske ikke på en god måde.
Er du klar til ansvaret?
Lad dem komme.
Held og lykke.
Hør her...
Jeg må gå.
Min første prædiken begynder om lidt, hvis du har lyst.
Det er sødt af dig.
Der er intet, jeg ikke hellere ville.
Jeg løber.
VOR FRUE AF EVIG NÅDE
PASTOR JUD DUPELNTICY - ALLE ER VELKOMNE
Velkommen!
Tekster af: Maria Kastberg