Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
‏קשה לדעת מאיפה להתחיל.
‏כדי לספר על הרצח ביום שישי הטוב ‏מנקודת המבט שלי,
‏אני חייב להתחיל פה...
‏לפני תשעה חודשים, כשהדיאקון הבן זונה הזה ‏אמר משהו שהיה ממש לא במקום
‏ואני עשיתי את זה.
‏איזה חרא.
‏אז אם כך, אתה לוחם?
‏לא, אבי, בהחלט לא.
‏טוב, יש לנו דיאקון שהיה מעיד אחרת ‏לולא שברו לו את הלסת.
‏בחיי הקודמים, כן, הייתי מתאגרף,
‏וחייתי ברחוב. ועשיתי עוד כמה דברים.
‏אנחנו זקוקים ללוחמים היום, ‏אבל כדי להיאבק בעולם,
‏לא בעצמנו.
‏כומר הוא רועה. העולם הוא זאב.
‏לא.
‏אני לא מאמין בזה, אבי, עם כל הכבוד.
‏אם תילחם בזאבים, עוד לפני שתשים לב,
‏כל מי שלא תבין יהפוך לזאב.
‏עדיין קיים בי אינסטינקט הלוחם, ‏והיום נכנעתי לו,
‏אבל ישו רצה לרפא את העולם, לא להילחם בו.
‏בזה אני מאמין.
‏מדובר בזה, לא בזה, מבין?
‏אני רק רוצה להיות כומר טוב.
‏להראות לאנשים שבורים כמוני ‏את הסליחה ואת האהבה שבישו.
‏העולם זקוק לזה כל כך.
‏אם תיתנו לי הזדמנות נוספת, ‏אני מבטיח שאעשה זאת.
‏כבודו,
‏הסתכנת למעני פעמים רבות כל כך,
‏ואני אכזבתי אותך, ומה שלא... ‏-בסדר.
‏תקשיב...
‏ידוע שהדיאקון קלארק הוא מניאק.
‏לא באמת מפריע למישהו שהכית אותו.
‏אם כבר, נהפוך הוא.
‏אבל כן נצטרך לעשות משהו בקשר לזה.
‏נשלח אותך לקהילה קטנה בצ'ימני רוק.
‏יש שם רק כומר אחד עכשיו.
‏עוזר כומר?
‏טוב, אל תתלהב יותר מדי.
‏מה?
‏תלך ל"גבירתנו של החוסן הנצחי",
‏בראשות מונסיניור ג'פרסון ויקס. ‏שמעת על ג'פרסון ויקס?
‏טוב, תקשיב, יש פה ‏כאלה שאוהדים את ויקס. אני לא אחד מהם.
‏בינינו,
‏חסר לו חרוז או שניים במחרוזת התפילה ‏והוא ממש בן זונה.
‏אבל אי אפשר להתכחש לזה ‏שהקהילה שלו מצטמצמת ואף מתבדלת.
‏היא תוכל להיעזר ‏בחלק מהדברים שאמרת שם. אתה מבין?
‏בכלל לא, אבל כן.
‏כן, כן, כן.
‏רוח הקודש ממריצה אותי. אני מוכן לו. ‏-היי.
‏ככה, לא ככה, טוב?
‏בהצלחה, ילד.
‏אז ככה הגעתי לצ'ימני רוק.
‏דניאל בגוב האריות.
‏דוד אל מול גוליית.
‏צעיר, טיפש ומלא באמונה.
‏- גבירתנו של החוסן הנצחי -
‏מוכן לכול.
‏- רצח כתוב היטב: התעורר, איש מת -
‏האב ג'פרסון?
‏שלום. ג'אד דופלנטיסי מאולבני?
‏יברך אותך האל, ג'אד דופלנטיסי מאולבני.
‏באת לקחת ממני את הכנסייה שלי?
‏לא.
‏יופי.
‏טוב, תקרא לי מונסיניור ויקס.
‏נראה שפגשת את מרתה.
‏מרתה? לא.
‏מונסיניור ויקס. ‏-אלוהים!
‏התעוררתי מוקדם כדי להבריק את כלי הכסף. ‏הם היו קצת מוכתמים.
‏הכול בסדר, מרתה.
‏האב... ג'אד.
‏ברוך הבא.
‏תודה, מרתה.
‏בדיוק אמרתי לאב ויקס...
‏מונסיניור ויקס.
‏מונסיניור, נכון. סליחה.
‏וסליחה שאמרתי "אלוהים".
‏הולך לי די טוב, נראה לי.
‏בישופ לנגסטורם שלח אותך, כן?
‏לנגסטורם.
‏אני מכיר אותו היטב.
‏הוא בחר אותך בפינצטה, שלח אותך לפה.
‏זה אומר לי משהו.
‏אומר לי הרבה.
‏טוב, אני... יודע שאתה רגיל לפעול לבד, אבל...
‏אני... באתי כדי לשרת.
‏תשמע את הווידוי שלי.
‏טוב.
‏ברך אותי, אבי, כי חטאתי.
‏עברו
‏שישה שבועות מאז הווידוי האחרון שלי.
‏קינאתי בעושר הגשמי של אחרים.
‏צפיתי בפרסומת למכונית יוקרה. ‏בטלוויזיה של סאם. לקסוס.
‏וחשבתי,
‏"זו מכונית יפה."
‏מכונית קופה.
‏קינאתי בכוחם של גברים בעלי עוצמה.
‏קינאתי בכוחו של סבי ככומר. רציתי בו.
‏מאז ומעולם.
‏אוננתי...
‏ארבע פעמים השבוע.
‏ארבע או חמש, בעיקרון, ב... ‏מה אמרתי, שישה שבועות?
‏טוב, נגיד 30 פעמים, אוננתי.
‏השבוע, במיטה שלי פעם אחת בבוקר.
‏פעם אחת במקלחת, בעמידה, מה שהיה די נוח.
‏השתמשתי בג'ל רחצה.
‏פעם באמצע הלילה, אחרי חלום על...
‏זה בסדר. ‏-בית קפה יפני כזה, מאלה עם החתולים.
‏טוב. ‏-תקשיב, קראתי כתבה,
‏אבל החתולים היו נשים, ואתה יודע, אז...
‏ולא הכנתי כלום,
‏אז הייתי צריך לגמור בעותק ‏של מגזין "קתוליק כרוניקל",
‏זה מה שהיה על שולחן הצד, ‏שזה כנראה חטא בפני עצמו.
‏אולי לא, אבל... לא טוב.
‏בזמנו, חשבתי שזה פשוט מוזר.
‏אבל בדיעבד, עכשיו אני יודע.
‏זו הייתה המכה הראשונה של ויקס.
‏חמש "תפילה למרים" ואחת "הכבוד לאב".
‏תודה, אבי.
‏היא לא תהיה המכה האחרונה.
‏אה, וברוך הבא
‏לכנסייה שלי.
‏בשבועות הבאים התמקמתי
‏ב"גבירתנו של החוסן הנצחי".
‏- הקתוליק כרוניקל -
‏האדם היחיד הנוסף ‏שעבד במשרה מלאה היה הגנן, סמסון.
‏סאם.
‏מונסיניור ויקס
‏הוא זה שנותן לי את הכוח בכל יום ‏לא לחזור לשתות.
‏גם הוא נהג לשתות.
‏אבל הוא אמר לי פעם, "אם אני מסוגל ‏להדוף את השד הזה, אז גם אתה מסוגל".
‏וכל יום הוא מאבק.
‏אבל הצלחתי.
‏בזכותו ובזכות... מרתה המתוקה שלי.
‏מרתה... המתוקה שלך?
‏אעשה בשבילה הכול.
‏מלאכית על פני האדמה.
‏בכל מה שקשור לכנסייה, מרתה עושה הכול.
‏היא מנהלת את החשבונות, ‏את התרומות, מתייקת הכול.
‏תתייק את זה.
‏היא מכבסת את הגלימות, מאחסנת את הציוד,
‏מאכילה את ויקס, מנגנת בעוגב.
‏היא ידעה היכן קבורות הגופות.
‏אז זו הקריפטה? ‏-כן.
‏חבל מאוד. צריך להתקין מצלמת אבטחה.
‏יש כניסה? ‏-בהחלט.
‏מפה,
‏זו דלת סתרים.
‏- שמוקים -
‏צריך ציוד בנייה כדי לפתוח אותה מבחוץ.
‏אבל היא בנויה כך שדחיפה אחת
‏תפיל אותה לקרקע מבפנים.
‏אז מי נמצא שם בפנים?
‏פרנטיס.
‏סבו של ויקס, מייסד הכנסייה.
‏הוא היה כמו אבא בשבילי.
‏זה מגעיל אותי.
‏הילדים האלה מציירים חלליות ‏על מקום קבורתו הקדוש.
‏מה אתה עושה?
‏אני עוסק קצת בנגרות,
‏אז חשבתי שאשאל כלים מסאם, כדי לבנות...
‏לא, נניח לזה.
‏זו תזכורת לחטאה המביש של הזונה הקדשה.
‏תשמע את הווידוי שלי.
‏- רשימת קריאה -
‏כן, הזונה הקדשה.
‏זו הייתה אימו של ויקס.
‏טוב, אז מה העניין איתה?
‏היא הייתה זונה וקדשה.
‏טוב.
‏כשפרנטיס הוסמך לכמורה וייסד את הכנסייה,
‏הוא היה אלמן והייתה לו בת.
‏קראו לה גרייס.
‏היא תמיד הייתה עשב שוטה.
‏אהבה בגדים חשופים ומותגי יוקרה.
‏מותגי יוקרה...
‏כן.
‏כנערה, היא השתרמטה בין ברים,
‏והרתה לנווד.
‏לפרנטיס היה הון משפחתי בבנק.
‏כדי להגן על נכדו, ויקס,
‏הוא הבטיח שאם גרייס תישאר בביתו,
‏הוא יוריש לה את הונו.
‏אז הקדשה חיכתה למותו של אביה.
‏זה הכביד עליו מאוד.
‏מרתה, תזכרי.
‏העושר והכוח שבא איתו,
‏הם פרי עץ הדעת.
‏הפיתוי שמוביל למפלה.
‏אני מוכרח להגן על יקירינו ‏מההשפעה המשחיתה שלו,
‏בכל מחיר.
‏בסופו של דבר, יומו הגיע.
‏אני הייתי שם.
‏ראיתי את פרנטיס עורך ‏את טקס סעודת האדון האחרון שלו
‏ומת על המזבח הקדוש.
‏בשלווה.
‏הזונה הקדשה הלכה ישירות ‏אל העו"ד של פרנטיס.
‏"תן לי את הכסף שלי", היא אמרה.
‏ואתה יודע מה הוא אמר?
‏"כן, את היורשת של כל כספו של פרנטיס."
‏ובחשבונו,
‏לא היה ולו פני אחד.
‏מה הוא עשה בכל הכסף?
‏חילק לאביונים, יש אומרים.
‏השליך אותו לים, אומרים אחרים. ‏אף אחד לא יודע.
‏הכול נעלם.
‏מעשה החסד האחרון שעשה האיש הקדוש הזה
‏היה הרחקת הרוע המשחית מיד רשעים.
‏מה שהוא השאיר לה...
‏היה זה.
‏"מה זה?" היא שאלה.
‏אבל אני ידעתי.
‏אל תחפשי את פרי עץ הדעת.
‏ירושתך עכשיו היא האמונה.
‏באותו הלילה, היא נקמה את נקמתה.
‏כאחוזת דיבוק,
‏היא השחיתה את המקום הקדוש הזה.
‏חילול הקודש, ביזוי.
‏הרוע בהתגלמותו.
‏אמרתי, "האחות גרייס,
‏"האל, אביך, יסלח לך באהבתו."
‏היא מתה,
‏כשהטיחה את גופה בקבר של פרנטיס.
‏מפרצת במוח, אמרו.
‏"הושלכה ארצה", לפי דעתי,
‏ברחמי האל.
‏שאני אמות.
‏סליחה.
‏המקום נבנה על יסודות הסיפור האפל הזה.
‏אפשר היה להרגיש בכך.
‏והוא שאל, "מי אמר לך..."
‏אז מה ימשוך מישהו ‏להפוך את המקום הזה למשכנו הרוחני?
‏לחברים הקבועים בגרעין המרכזי ‏היו סיבות משלהם.
‏והם יהיו החשודים שלנו.
‏אז כדאי שאציג אותם.
‏ורה דרייבן, עו"ד מקומית. ‏הייתה נאמנה ומסורה.
‏אבי היה העו"ד של ויקס, ושותפו לשתייה.
‏הבנים.
‏אז נעשית עו"ד כדי להשתלט על העסק המשפחתי?
‏נעשיתי עו"ד כי רציתי ‏לעשות דברים נפלאים בעולם.
‏אבל המקום הזה הוא מורשתו של אבי.
‏והוא רצה שאני...
‏תודה. ‏-...אוודא שימשיך לפעול לאחר מותו.
‏אז לכן אני פה.
‏יו. היי. ורה.
‏היי, תודה. ‏-תוכלי למלא את זה?
‏בנה המאומץ, סיי, חזר לגור בבית
‏אחרי שניסה להיכנס לפוליטיקה ונכשל.
‏היי.
‏טוב.
‏את שמחה שהוא חזר?
‏כשוורה הייתה צעירה ‏ובדיוק סיימה את לימודי המשפט,
‏אביה חזר הביתה ‏עם סיי בן העשר, בלי שום אזהרה,
‏ואמר לוורה שהיא תגדל אותו.
‏בלי שאלות.
‏כל העיירה ידעה ‏שהוא כמובן אחיה שנולד מחוץ לנישואין.
‏אבל ורה קיבלה את זה.
‏היא גידלה אותו.
‏ויתרתי על המון לטובת
‏הנאמנות לאבי, לסיי ולוויקס.
‏אז נראה לי
‏שכשאבי מביט עליי מלמעלה,
‏נראה לי שהוא מרוצה ממני מאוד.
‏אז נראה לי שזה טוב.
‏הייתי ממש קרוב.
‏ילד הפלא של המפלגה הרפובליקנית, ‏התקווה הגדולה.
‏יש לי קשרים וידע רב.
‏הייתי על הסף, אך כשלתי בגיוס בוחרים.
‏כנראה לא היה בי מה שדרוש ‏כדי לסחוף לפולחן אישיות.
‏קשה להתחבר לאנשים באופן אותנטי.
‏אני יודע.
‏ניסיתי הכול. תאמין לי. תקתקתי את המרוץ.
‏תקתקתי את עניין המגדר, את הטראנס,
‏את עניין הגבול, את דרי הרחוב,
‏את עניין המלחמה, את הבחירות, ‏את ההפלות, את עניין האקלים.
‏כל מה שקשור בכירות אינדוקציה, ‏בישראל, בספרי הספרייה, בחיסונים,
‏בכינויי גוף, ברובי קלצ'ניקוב, ‏בסוציאליזם, בחיי שחורים,
‏בביקורתיות של הגזע, ‏במרכז לבקרת מחלות, בגיוון, בדור 5, בכול.
‏עשיתי הכול. ואף אחד, פשוט כלום.
‏אנשים פשוט אדישים היום. לא יודע למה.
‏אולי צריך לחזור ליסודות,
‏לאבני היסוד שמסבירות ‏איך באמת לעורר השראה באנשים.
‏הבסיס, להראות להם משהו שהם שונאים
‏ואז לעורר בהם פחד ‏שהוא ייקח משהו שהם אוהבים?
‏אה, לא.
‏ורה.
‏נאט שארפ, הרופא המקומי.
‏חייו סבבו סביב אשתו, דרלה.
‏היא הייתה הכול בשבילו.
‏דרלה עזבה אותי בשבוע שעבר.
‏אני מצטער.
‏לקחה את הילדים, עברה לטוסון
‏עם בחור שפגשה בפורום של "פיש".
‏"פיש" הלהקה?
‏לא היה לי מושג.
‏ד"ר נאט התחרפן.
‏הוא לא היה מצליח מספיק, ‏עשיר מספיק, טוב מספיק בשבילה.
‏הוא יעשה הכול כדי שהיא תחזור.
‏הדבר הקרוב ביותר לסלבריטי בעיירה,
‏הוא סופר המד"ב, לי רוס.
‏בטח תכיר לפחות אחד מהספרים שלו.
‏סדרת "חצי הסהר על שפת הגיהינום", ‏"דוקרן קרח הזמן",
‏"צומת הגבישים".
‏לפני עשר שנים, לי עבר לפה מניו יורק,
‏התחבר לוויקס ולכנסייה, וכפי שהוא אומר...
‏ניתקתי את הראש שלי
‏ממוח הכוורת הליברלי ובאתי לפה ו...
‏מכירות הספרים שלו, ‏כמו גם הפופולריות שלו, בצניחה מתמדת מאז.
‏אבל הוא בילה את השנה שעברה ‏בכתיבת ספר ארוך על ויקס.
‏התורות שלו, ההרהורים שלי,
‏חיבורים וזיכרונות של חסיד לרגליו של נביא.
‏"האיש הקדוש והטרובדור".
‏- שיר מאבק לנשמתה של אמריקה -
‏קשה לקריאה, אבל הוא תלה בו את כל תקוותיו.
‏זו ההזדמנות האחרונה שלי ‏לצאת מהגיהינום של "סאבסטאק".
‏אני לא מסוגל יותר. הקוראים שלי כיום...
‏הם פריקים של הישרדות.
‏כולם נראים כמו ג'ון גודמן ב"ביג לבובסקי".
‏החרא הקטן הזה, סיי.
‏לאחרונה הוא נועץ ‏את ציפורני המשפיען שלו במונסיניור.
‏אנחנו לא אוהבים אותו. אמרנו, "ויקס, תיזהר,
‏"אתה צריך להיפטר ממנו. ‏הוא מסוכן. הוא אופורטוניסט חובבן."
‏נצטרך להגן על ויקס ‏מהמילניאלים מוצצי הדם האלה.
‏סימון הייתה חדשה בעיירה ובכנסייה.
‏היא הייתה צ'לנית ברמת עולמית.
‏היא נאלצה לפרוש לפני חמש שנים ‏בשל בעיות בריאותיות.
‏כאבים כרוניים. בעיה מסתורית בעצבים
‏שהרופאים לא מצליחים לאבחן. ‏-סליחה.
‏האמנתי שיצליחו לרפא אותי.
‏עבדו עליי.
‏דפוקה שכמותי.
‏כלומר, לקחת אמונה של אדם
‏ולנצל אותה בעבור כסף
‏זה הרוע המוחלט.
‏אתה לא חושב ככה?
‏כן. כן, זה נורא.
‏אבל אני מבין את הרצון להאמין.
‏הפעם התחושה שונה.
‏שהאמונה באל תרפא אותי.
‏זה שונה.
‏אני מלאת תקווה עכשיו.
‏כאילו עשוי להתרחש נס.
‏ככה מונסיניור ויקס גורם לי להרגיש.
‏הרוח באמת ריגשה אותו היום, נכון?
‏מונסיניור!
‏הלוחם שלי.
‏ויקס שמר היטב על קבוצת הגרעין שלו.
‏ולא ניתן היה להתעלם ‏מהעוצמה המפתה של הכריזמה שלו.
‏אבל השיטה שלו...
‏בכל שבוע, היה בוחר במישהו,
‏בדרך כלל מישהו חדש, והיה תוקף.
‏העולם רוצה שכולנו נהיה בסדר.
‏תבחרו במה שתרצו. אלה הבחירות שלכם.
‏אל תרגישו רע.
‏תנהלו את הרומן.
‏תשקרו.
‏תלדו ילד מחוץ לנישואין.
‏תספקו את רצונכם האנוכי.
‏אנוכי.
‏כן.
‏תמנעו מהילד משפחה.
‏את אביו.
‏זו מתקפה על המבצר שלנו.
‏על מוסד הגבריות.
‏אימא שלי עשתה את הבחירה האנוכית הזו איתי.
‏ואני מקלל את ליבה האנוכי על כך.
‏בכל יום בחיי.
‏על כך ששמה את צרכיה ואת רצונותיה ‏לפני המשפחה שרצה אלוהים.
‏אני מספיק!
‏אני!
‏לב של זונה אנוכית, את לא.
‏כבר עדיף שתכי את הילדה.
‏כן, כבר עדיף שתרעיבי את הילדה.
‏תתנגדי למשפחה שהאל רצה.
‏ותראי איך בתך נשרפת תחת הנטל.
‏זו לא הכנסייה האמיתית.
‏תשאלו גם את המאמינים האדוקים ביותר פה,
‏הם יאמרו שלא, מובן שהם לא מאמינים בכך.
‏זה ויקס שנוהג כוויקס, והולך רחוק מדי.
‏ובכל פעם הוא דוחף לדבר אחד, לנטישה.
‏למה הוא עושה את זה?
‏כי כשאדם נוטש, כולם צופים.
‏וגם אם לאור היום, זה בלתי נסלח,
‏עמוק בפנים בנבכי הלב, זה מספק צורך.
‏ולהישאר לשבת על המושבים, משמע לקחת צד.
‏את הצד של ויקס.
‏בוחן את הסבילות, נוגע במחשכי ליבם,
‏מקצין, קושר אותם יחד בשותפותם לפשע.
‏...שתי חבטות מוצלחות שהביאו את ה"קאבס"...
‏אז מנגד אני מנסה להציע איזון.
‏ברוכים הבאים למפגש הראשון ‏של קבוצת התפילה של האב ג'אד.
‏תודה רבה שבאתם.
‏הפגישה נועדה להסיר את החומות
‏שבינינו לבין ישו,
‏בינינו לבין חברינו, בינינו לבין העולם.
‏כשהייתי בן 17,
‏הייתי מתאגרף
‏ואני... הרגתי מישהו בזירה.
‏בניתי סביבי כל כך הרבה חומות של...
‏כעס, התמכרות, אלימות.
‏רק כאשר הרגשתי בטוח מספיק ל...
‏להיכנע, להיפתח,
‏להתוודות על חטאי החמור ביותר...
‏זה היה היום שבו ישו הציל את חיי.
‏זה... הוא לא... הוא לא שינה אותי.
‏הוא שומר עליי ומחזק אותי בכול יום.
‏זה לחם חוקנו, נכון?
‏נראה לי שזה מה שהכנסייה צריכה להיות.
‏זה מה שאני רוצה שהכנסייה הזו תהיה בשבילי
‏ובשביל כולכם.
‏אז...
‏מונסיניור ויקס לא יגיע?
‏לא, אבל...
‏לא.
‏אז חשבתי שנוכל פשוט לדבר ונתחיל לחלוק ו...
‏אבל הוא יודע שאנחנו נפגשים?
‏בטח, בוודאי. בוודאי, אני אגיד לו.
‏אני רק... רציתי שנתחבר ו...
‏אתה תגיד לו? אתה... תגיד לו?
‏בזמן עתיד, כלומר עוד לא
‏אמרת לו?
‏למה לא אמרת לו?
‏אני מרגישה מוזר. ‏-טוב, חברים.
‏זו פגישת תפילה. זה לא סוד או משהו כזה.
‏טוב, זו פגישת תפילה סודית. ‏-לא.
‏זה בפירוש ככה.
‏הודעתי למונסיניור.
‏נהדר, אז... זה כבר לא סוד.
‏עכשיו אם נוכל לחזור להסרת החומות ‏בעזרת אהבתו של ישו...
‏הוא כותב, "מה נסגר, לעזאזל?"
‏אלוהים. ‏-אני מצטערת. אבי,
‏באתי כי חשבתי שזו פעילות רשמית של הכנסייה.
‏רק שהוא לא השתמש במילה "לעזאזל".
‏תודה, מרתה. זו פעילות של הכנסייה, ורה.
‏היא מתרחשת בכנסייה. איתי. זה רשמי.
‏או במילה "נסגר". ‏-תראי... אפשר לראות?
‏נראה לי שכדאי שאלך.
‏טוב. ‏-ביי.
‏תודה. סיירוס? ‏-כן.
‏ואו.
‏כן, סליחה, אבי. אני לא רוצה להרגיז אותו.
‏ניסיון נחמד, אחי.
‏תודה, דוק.
‏בטח אפרסם על זה פוסט מחר. אוכל לתייג אותך?
‏אני מעדיף שלא.
‏בטח אתייג בכל זאת.
‏אני יודע.
‏אני ממש מצטערת ‏שההפיכה הקטנה שלך נכשלה היום, אבי.
‏ההפיכה שלי? מרתה, ברצינות?
‏אם נרצה להתפלל או להתוודות על משהו,
‏נעשה זאת עם מונסיניור ויקס.
‏באמת? כי נראה שכולכם מפחדים ממנו פחד מוות.
‏את יכולה להיכנס לכנסייה מרצונך החופשי,
‏ולהתוודות מול ויקס ‏על חטאך החמור ביותר מרתה, בלי לפחד?
‏כי אם לא, אז כל המקום הזה ‏הוא סתם קבר מטויח.
‏כן, אני יכולה.
‏טוב,
‏יופי!
‏השבוע הקדוש, שבוע של טקסים מיוחדים ‏לקראת חג הפסחא.
‏ביום ראשון של הדקלים נשברתי סוף סוף.
‏ואז... השבוע, פעמיים במקלחת
‏עשיתי את מה שסיפרתי לך כשאני הופך את היד?
‏חמש "אבינו שבשמיים", וחמש "תפילה למרים".
‏טוב, עברו כבר תשעה חודשים, ג'אד.
‏אתה נהנה פה? הצלחת להסיר כמה... חומות?
‏ברך אותי, אבי, כי חטאתי. ‏עבר שבוע מאז הווידוי האחרון שלי.
‏הפרתי את פרטיותו של עמיתי הכומר.
‏אני יודע שמרתה מתייקת ‏את החשבונות הרפואיים שלה במשרד, אז...
‏הסתכלתי בהם.
‏וגיליתי שעברת כריתת ערמונית נרחבת ‏לפני חמש שנים,
‏שפיזית מונעת ממך להגיע לזקפה.
‏אני יכול להתמודד עם מה שזה לא יהיה.
‏בתשעת החודשים האחרונים, ‏צפיתי באופן שבו אתה מנחה את הקהילה,
‏וזה לא מוצא חן בעיניי.
‏לא מוצא חן בעיניך?
‏לא, מונסיניור.
‏נאט שארפ.
‏הבן אדם צריך לסלוח ולהתחיל לחיות את חייו.
‏ואהבתו של האל צריכה להיות ‏המנוף לכך, ובמקום זאת
‏הוא פשוט, בכל יום,
‏מתמלא יותר ויותר ‏בכעס ובמרירות כלפי אשתו לשעבר,
‏כלפי נשים.
‏זה חמור. ולי, הוא מספר סיפורים.
‏וכוח העל שלו כאילו מופנה כנגדו.
‏הסיפור היחיד שהוא מספר הוא, ‏"העולם רוצה להרע לי".
‏הוא היה מצחיק באופן מבריק וחכם ומכובד,
‏ועכשיו הוא רק מבולבל ‏וכועס כל הזמן, פרנואידי.
‏ידעת שהוא חפר תעלה מסביב לבית שלו?
‏באמת?
‏- מבצר -
‏היא סמלית בעיקר, ובכל זאת.
‏וסימון. אני מצטער, מונסיניור,
‏אבל אני חושש שניצלת אותה.
‏ראיתי את סכומי התרומות.
‏ראיתי כמה היא תורמת, ובחודשים האחרונים,
‏היא בעצם מחזיקה את המקום.
‏וכן, אני מאמין בהיתכנות ‏של ניסים באמצעות האמונה,
‏אבל זה לא מה שאתה נותן לה.
‏- סימון ויוויין -
‏זו עסקה שמתבצעת דרכך,
‏ושהאל יעזור לך, היא מרגישה נבגדת שוב.
‏שהאל יעזור לי. משהו נוסף?
‏כן, למה לא? סיי דרייבן.
‏הקטע החדש הזה ביוטיוב לא מדאיג אותך?
‏בכל שבוע, הוא מעלה קטעים מדבריך במיסה,
‏מקשר אותם להתלהמויות הפוליטיות שלו, ‏מאמץ אותם לעצמו, ובכנות...
‏- א-בינארי - א-אלוהי ‏עילוי ביעילות -
‏הוא מציג את הכנסייה באופן מסוכן.
‏מתי בפעם האחרונה מישהו חדש ‏נשאר פה יותר מיום ראשון אחד?
‏השמועות רצות.
‏בכל שבוע, יש רק...
‏גרעין קשה של קבועים,
‏ונראה שבאופן מכוון ‏אתה מותיר אותם כועסים ופוחדים.
‏האם ככה ישו הוביל את מאמיניו?
‏זה מה שאנחנו אמורים לעשות?
‏עכשיו אתה כועס. בצדק.
‏היה מסוכן לולא כעסת. הייתי רואה שאתה תשוש,
‏והייתי מכה אותך שוב ושוב.
‏אני העולם. אתה הכנסייה.
‏תישאר שם. תישאר שם. תישאר.
‏יופי. ככה. כן!
‏כעס. הכעס מאפשר לנו להחזיר מלחמה, ‏לחזור לעמדה שאיבדנו.
‏ואיבדנו הרבה כל כך ממנה.
‏ועכשיו אתה מפחד.
‏האינסטינקטים חוזרים ‏באגרופים החשופים. יופי!
‏אתה מפחד שאתקוף אותך שוב.
‏אבל אתה מגן על עצמך.
‏כי העולם רוצה להחריב אותנו.
‏הגרסה שלך של אהבה ומחילה היא חלשה.
‏היא מנסה להתאים את עצמה למודרניות,
‏לא רוצה לפגוע בעולם המטונף הזה.
‏בינתיים, הם מחריבים אותנו.
‏זונות מרקסיסטיות פמיניסטיות. ‏טיפין טיפין, הן מחריבות.
‏אבל אני נושא בעול שלי. אני מחזיק בעמדות.
‏ואתה?
‏ילד יללן שכמוך מאולבני?
‏אתה מתכוון לכעוס
‏ולהיאבק?
‏אתה מרעיל את הכנסייה הזו.
‏ואני אעשה מה שצריך כדי להציל אותה.
‏איפטר ממך כמו מגידול סרטני.
‏חמש "אבינו שבשמיים", חמש "תפילה למרים".
‏ישו, אתה לא ויתרת עליי.
‏אני לא אוותר על הכנסייה הזו.
‏אבל הוא היה צעד אחד לפניי.
‏מפגש התפילה של האב ג'אד?
‏אני שמרתי על הכנסייה הזו.
‏אני ביצרתי אותה באמת של האל,
‏ועכשיו הבגידה, לגלות שסמכותי
‏ואמונתי, והחיים עצמם מעורערים,
‏מתוך מקום המקלט הקדוש שלי.
‏צא מפה!
‏המהלך הסופי של ויקס.
‏מלחמה גלויה נגדי.
‏הייתי די שיכור.
‏העולם הוא זאב. שטן שכמוך.
‏זאב שטני.
‏אתה זאב שטני.
‏איזה חרא.
‏ניקולאי, סליחה. שברתי את ה... ‏-לא. אל דאגה.
‏...עם היד שלי. ‏-אלה סתם מנורות זולות.
‏בוא. אתה מסוגל לנהוג? ‏-כן.
‏אתה בטוח?
‏- איל דיאבולו ‏...טעים בטירוף - משלוחים ואיסוף -
‏היי!
‏מי שם?
‏אוי, לא.
‏וזה מביא אותנו ליום שישי הטוב.
‏מתחילים.
‏הטקס נערך בשעה 15:00.
‏רק הקבועים.
‏היה מתח מוזר באוויר.
‏לא זוכר את הדרשה, אבל הייתה תחושה שונה.
‏הייתה תחושה שהכעס מחושב פחות.
‏מעורער יותר.
‏כמו תמיד, אחרי הדרשה ויקס היה מותש,
‏רגשית ופיזית, והיה זקוק לזמן התאוששות.
‏הוא היה נכנס אל ארון האחסון הקטן,
‏ממש בצד הבמה, כדי שלא יראו אותו.
‏הוא היה "מתגבר" את עצמו, ‏ואני הייתי ממשיך בטקס
‏עד שהרגיש חזק מספיק כדי לשוב ולתפוס פיקוד.
‏"הביטו בעץ הצלב
‏"שעליו נתלתה ישועת העולם"
‏מונסיניור?
‏מה קרה?
‏ג'פרסון?
‏ג'אד.
‏יש לו משהו בגב.
‏רגע. אל תיגע.
‏אל תיגע בכלום.
‏השטן! השטן היכה בו!
‏מלאך המוות... השטן... ‏-מרתה.
‏...היכה בו! ‏-אוי לא.
‏מרתה! בבקשה.
‏לאמבולנס לקח רק חמש דקות להגיע.
‏מותו של ויקס נקבע במקום.
‏כשהצטרפתי לאחרים בחוץ, המשטרה בדיוק הגיעה.
‏מלאך המוות לא ייקח את האיש הזה.
‏הוא יקום בשנית ויבוא בכבוד אביו.
‏זה היה מאורע מטורף לעיירה קטנטנה,
‏וג'רלדין המסכנה, מפקדת המשטרה המקומית, ‏נזרקה היישר למים העמוקים.
‏אלוהים.
‏שעות של תחקורים לאורך כל יום שבת,
‏עד שלבסוף...
‏היית היחיד שעמד על הבמה ‏לצידו של המונסיניור כשהרגו אותו.
‏ובעבר החזקת בעיטור ראש הזאב
‏שהיה מחובר לכלי הרצח.
‏ואתה היחיד בכנסייה שתיעב אותו.
‏אני לא מתעב אף אחד.
‏אבל פשוט לא ייתכן ‏שמישהו אחר עשה את זה, אז אני לא...
‏אני לא יודעת קרה פה.
‏טוב, אבי, אולי תלך לנוח?
‏אבל אזהיר אותך לפני שתצא, ‏שמסתובבות שמועות.
‏סיי דרייבן העלה את זה ליוטיוב שלו הבוקר.
‏...מרעיל את הכנסייה הזו.
‏ואני אעשה מה שצריך כדי להציל אותה.
‏איפטר ממך כמו מגידול סרטני.
‏הפוסט הזה שותף שוב ושוב.
‏די הרבה.
‏- מפקדת המשטרה ‏ג' סקוט -
‏הדלקתי את הטלפון שלי לשתי דקות, ‏וזו הייתה טעות.
‏מבול של הודעות אל הכומר הרוצח.
‏אבל לא פחדתי שיעצרו אותי או שידיחו אותי.
‏חשבתי על זה שוויקס ניצח.
‏כי בחלק שבנשמתי שלא מסוגל לשקר לישו,
‏או לעצמי, או לך...
‏שמחתי על כך שהזקן מת.
‏ישו.
‏תעזור לי.
‏תראה לי את הדרך לצאת מזה, בבקשה.
‏שלום?
‏סליחה.
‏אתם פתוחים?
‏תמיד.
‏אתה בסדר?
‏כן. סליחה.
‏אין מיסה לחג הפסחא. אני מצטער. ‏-אני...
‏ברוך הבא. תיכנס. ‏-תודה.
‏אינני רוצה להסית אותך מחובותיך ככומר, כן?
‏טוב... המקום הזה משגע.
‏נכון?
‏קשה... להיות פה בלי לחוש בנוכחותו.
‏של מי?
‏של האל... כן.
‏כן. ‏-אתה לא קתולי.
‏לא ממש. לא.
‏כופר גאה.
‏אני כורע ברך על מזבח ההיגיון.
‏לא גדלת בבית מאמין?
‏אימי היא... הייתה
‏דתייה מאוד, תדע לך.
‏היית קרוב אליה? ‏-לא.
‏כשהייתי ילד, אנחנו... אבל זה...
‏מסובך. משפחה. ‏-זה מסובך.
‏כן. בדיוק.
‏איך המקום גורם לך להרגיש?
‏איך הוא גורם לי להרגיש?
‏בכנות?
‏בטח.
‏טוב, הארכיטקטורה מעניינת אותי.
‏אני מרגיש את הגדולה, את המסתורין,
‏את הרושם הרגשי הרצוי.
‏כאילו מישהו צועק לעברי ‏סיפור שאינני מאמין בו.
‏הוא בנוי על הבטחה ריקה של אגדת ילדים
‏שמלאה ברשע ובשנאת נשים, ובהומופוביה,
‏ומוצדקים בה ‏מעשי אלימות ואכזריות בלתי נתפסים,
‏בעוד שכל העת, ועדיין,
‏היא מסתירה את המעשים המבישים שלה.
‏אז כמו פרד רגזן שבועט בעיקשות,
‏אני רוצה לפרק אותה, ‏ולפוצץ את בועת האמונה הצבועה שלה
‏ולחתור אל אמת שאני אוכל לבלוע, בלי להיחנק.
‏אבל הפרטים על הקורות עדינים מאוד. זו...
‏תקשיב... אם אתה רוצה לסלק אותי, תעשה זאת.
‏לא.
‏אתה מדבר בכנות, זה חיובי.
‏אמירת האמת יכולה להיות מספקת.
‏אני מניח שאתה לא תמיד יכול להיות כן ‏עם בני הקהילה שלך.
‏תמיד ניתן לשמור על כנות, ‏פשוט לא לומר את החלק השקרי.
‏כן.
‏אתה צודק. זה סיפור מעשייה.
‏והכנסייה הזו איננה מימי הביניים. ‏אנחנו בניו יורק.
‏היא נאו-גותית מהמאה ה-19.
‏יש לה יותר במשותף עם דיסנילנד, ‏מאשר עם נוטרה דאם
‏והטקסים והפולחנים,
‏והתלבושות, הכול.
‏הם סיפור מעשייה.
‏אתה צודק.
‏נראה שהשאלה היא
‏האם הסיפורים האלה משכנעים אותנו בשקר?
‏או שהם מהדהדים משהו בתוכנו ‏שהוא אמיתי באופן מהותי?
‏שאיננו מסוגלים להביע בשום דרך אחרת...
‏למעט בסיפור מעשייה.
‏אחת-אפס. אבי.
‏בני. ‏-סליחה.
‏אני רק...
‏הרגשתי לרגע כמו כומר שוב,
‏ועכשיו אני אאבד את זה ו...
‏אאבד את המטרה שלי ואני מפחד, אני...
‏אני לא יודע איך אחיה.
‏בלאנק!
‏היי! מצאת אותו! הוא...
‏מי אתה?
‏נראה שהייתי צריך לפתוח בזה.
‏שמי בנואה בלאנק. אני בלש.
‏אני מתעניין ברצח של ג'פרסון ויקס.
‏אתה בלש, אז אתה מהמשטרה?
‏לא. אני עובד באופן פרטי.
‏כולם חושבים שאני רצחתי אותו. ‏אני לא רצחתי אותו.
‏אבל אולי בליבי רצחתי,
‏והאופן שבו זה קרה, היה מעין נס.
‏ו...
‏אני לא יודע. אני אבוד. אני לא יודע.
‏תרשה לי לעזור לך?
‏מה?
‏השפתיים שלך סדוקות מהתייבשות.
‏לא ישנת כל הלילה.
‏בילית אותו בחוץ,
‏ולפי מצב המכנסיים שלך, ‏כרעת על ברכיך בתפילה.
‏אני לא רואה אדם אשם שסובל בייסורים,
‏אלא אדם חף מפשע שאכול רגשות אשם.
‏תן לי לעזור לך.
‏איך?
‏הציגו את המקרה כנס.
‏אבל זה היה רק רצח, ואני מפענח מקרי רצח.
‏רגע... אתה היית
‏בדרבי של קנטקי עם הרצח והבחור שתפסו
‏עם מצלמת הפוטו פיניש? ‏-כן.
‏אז אתה...
‏אתה היית ב"דה ויו".
‏כן. ‏-מה אתה עושה פה?
‏אני צריך להתעדכן במהרה ‏באירועי הטקס של יום שישי הטוב
‏ובמה שהתרחש פה ב"גבירתנו של החוסן הנצחי".
‏באדיבותה, ג'רלדין הכניסה אותי לעניין.
‏אם אתה פנוי היום ‏ותוכל להתלוות אליי בחקירה,
‏להביט בגופה, למצוא את כלי הרצח, ‏לבחון את זירת הפשע,
‏תהיה בעמדה ייחודית לסייע לי.
‏את הגופה?
‏כן, שיניתי את דעתי. ‏לא נראה לי שכדאי שאהיה פה.
‏בלאנק, אני סומכת על התהליך שלך, ‏אבל מסכימה איתו.
‏לא. אני רוצה שתקבל תמונה קלינית ברורה ‏לגבי מה שקרה פה.
‏שתראה את ויקס, כפי שהוא, גופה. כלי ריק.
‏לא עוד מיתוס המפלצת שבראש שלך, ‏אלא פשוט בשר ודם.
‏מת מפציעת סכין שניתן לבחון.
‏פשוט... בשר ודם.
‏בשר ודם, כן.
‏זה המתמוטט-הרוטט שלנו.
‏כן. תסתכלו. ‏-בבקשה, תפסיק עם זה.
‏תמי. אכפת לך להפוך את הנתח?
‏כמו פנקייק. כן.
‏אחת, שתיים, שלוש.
‏- חדר מתים -
‏היי! ‏-לא, לא, לא. אני לא שייך לפה.
‏לא מסוגל להיות פה. לא מבין למה הבאת אותי.
‏לא מסוגל... ‏-היי!
‏אם אתה רוצה מחילה,
‏אם תרצה להיות כומר שוב אי פעם, ‏אז תצטרך לחוות את זה איתי.
‏הרוצח האמיתי מסתובב חופשי. ‏צריך למצוא אותו, לתפור אותו, אני...
‏אני מצטער. ‏כלומר, לתפוס אותו ולהחזיר לך את חייך.
‏אבי.
‏אני צריכה לדעת שאתה מבין את המצב.
‏אנחנו לא סתם חברים שמנסים לפענח חקירה.
‏אתה עדיין חשוד.
‏העניין הוא שאתה לא חייב להיות פה ‏בלי עו"ד, אתה מבין את זה?
‏אני לא עשיתי את זה.
‏אם אעזור למצוא את האחראי,
‏אז אני איתכם, כן, קדימה, כן.
‏טוב.
‏הגופה.
‏ואחריה, כלי הרצח.
‏ואז זירת הפשע.
‏תישאר איתי.
‏אגיד לך משהו, אני אפילו לא אוהב את השטן.
‏הכינוי "איל דיאבולו" נשמע אלגנטי, ‏איטלקי, זה בסדר,
‏ואז אשתי קנתה שלט של שטן,
‏אחר כך קנתה מנורות שטן,
‏ואז אמרו לה, "תקני לו ‏חפץ שטני כזה לבר, הוא אוהב דברים כאלה".
‏ומשם, אתם יודעים, ‏שטן, שטן, שטן, בום. לא יודע.
‏אבל זו... אבל זו המנורה, נכון? זו... ‏-כן.
‏אה, כן.
‏אבל...
‏אבל תדע, הוא לא היה אדום. ‏הוא אדום כעת, זה צבע.
‏כן, נצבע לאחרונה. ‏-אני מקווה.
‏מילאו אותו בגבס כלשהו וכך הדביקו את הלהב.
‏אעשה מה שצריך כדי להציל אותה.
‏איפטר ממך כמו מגידול סרטני.
‏היי. בחייך, מספיק. זה לא יפה. בחייך.
‏ראש השטן האדום, איפה מצאו אותו?
‏בכנסייה, זרקתי אותו על הכנסייה ‏והוא שבר חלון, אני לא יודע למה.
‏ואחרי מיסת השמנים הקדושים ביום שני,
‏מרתה אמרה שהיא מצאה חלון קטן שבור.
‏ילדים.
‏אבל שום דבר אחר.
‏רואים את זה?
‏כן.
‏זה...
‏ד"ר נאט.
‏היי.
‏באתי רק לארוחת צהריים.
‏נאט, אוכל לבוא מאוחר יותר אם תרצה לדבר.
‏לא נראה לי... כן, אני... כן.
‏לא נראה לי שזה מה שאני רוצה.
‏אני מעדיף שלא.
‏אה, הינה זה. בזה השתמשת.
‏בחייך, נאט. ‏-"תיפטר ממנו כמגידול סרטני."
‏בן זונה שכמוך.
‏תראה לו מה זה, נאט. ‏-כן.
‏בן זונה! ‏-כומר רוצח!
‏ראשית,
‏אני חייבת להודות לבלש אליוט ‏על שמסר לי את המספר שלך.
‏אני שמח להיות לך לעזר.
‏ג'רלדין, את ראית את הנולד
‏והבנת שהמקרה חורג מעבר לעבודת משטרה רגילה.
‏זה משהו שאפילו אני עוד לא התנסיתי בו.
‏דוגמה קלסית לפשע בלתי אפשרי.
‏מהחומר שמניב ספרות בלשית.
‏הוא לא אמור להתקיים בעולם האמיתי.
‏ובכל זאת, זה המצב.
‏הגביע הקדוש.
‏אהבתי את ההתלהבות.
‏עליי להיות בטוחה ‏שאתה יודע שניתן לפענח את המקרה.
‏אני לא מסוגל שלא לפענח פשעים.
‏רגע ה"שח-מט",
‏כשאני תופס את הבמה ‏וחושף את הרשת הסבוכה שטווה יריבי...
‏את תראי. יהיה כיף!
‏מצוין, איך מגיעים לשלב הזה? ‏-המקור.
‏"האיש החלול" מאת ג'ון דיקסון קאר.
‏רומן בלשי מתור הזהב,
‏ומדריך של ממש לתעלומת "החדר הנעול",
‏הפשע הבלתי אפשרי.
‏רק רגע.
‏- מועדון הספר - רשימת קריאה ‏האיש החלול -
‏האב ג'אד, שוב מחזיר את ההשקעה בך.
‏"מי הוא הנרצח?", "הרציחות ברחוב מורג".
‏"רצח רוג'ר אקרויד". "רצח במעון הכומר".
‏אלוהים, זה ממש סילבוס על ביצוע פשע כזה.
‏וכל הקהילה בקבוצה הזו?
‏מי בחר בספרים האלה?
‏אופרה.
‏מרתה מורידה רשימות מהאתר של אופרה.
‏טוב, זה מאשר את התאוריה שלי.
‏הרוצח ללא ספק חיקה
‏את השיטות המסורתיות ‏ליצירת תעלומת "חדר נעול".
‏מה שמפשט את העניינים.
‏זמן למועדון הספר.
‏בואו, ילדים.
‏ב"האיש החלול", הבלש גדעון פל
‏מסכם את כל השיטות האפשריות ‏לרצח ב"חדר נעול".
‏אז בואו נעלה אותן, ואז נסתור אותן.
‏אפשרות מספר אחת,
‏ויקס נדקר בסכין
‏לפני שנכנס לארון.
‏האב ג'אד, תוכל לעמוד בדיוק איפה שעמדת?
‏ויקס מסיים את הדרשה שלו.
‏כל מכשיר שהיה מאחוריו
‏והיה מסוגל לשגר ‏פגיון כבד ולא מאוזן אל גבו...
‏היה בוודאי מוסתר מן המצלמה ‏ומהעדים באולם התווך,
‏אבל ללא ספק, היה נראה לעיני האב ג'אד.
‏לא, לא ראיתי רובוט יורה-סכינים מאחוריו.
‏לא. אפשרות ראשונה, נפסלה.
‏אפשרות שנייה...
‏הוא נרצח
‏בזמן שהיה בארון
‏בידי מישהו או משהו שהיה
‏מחוץ לארון.
‏כלומר, משהו ירה את הסכין אל הארון מפה?
‏לא, זה מטורף.
‏מטורף ובלתי אפשרי בכמה מובנים.
‏אפשרות שתיים, נפסלה. התקדמות!
‏כמה אפשרויות יש?
‏לא הרבה. שלוש...
‏הוא נרצח בתוך הארון
‏באמצעות מכשיר שהיה גם הוא
‏בתוך הארון.
‏אז משהו הונח פה מבעוד מועד,
‏ומה, הופעל באמצעות שלט?
‏טוב, הקירות האלה עבים,
‏אבל תדר רדיו חזק יכול לחדור דרכם.
‏אז איפה אפשר להחביא
‏מכשיר שנשלט מרחוק ומסוגל לשגר סכין
‏בתוך קופסה ריקה?
‏ויקס נפל על בטנו.
‏אני זוכר את החבטה המתכתית.
‏ופניו פנו לכיוון הדלת,
‏אז הוא עמד מאחורה ופנה החוצה,
‏אז הסכין בטח נכנסה מהקיר האחורי?
‏חבטה מתכתית. טוב מאוד.
‏אבל,
‏קשה כסלע.
‏מה לגבי...
‏מה אם היה קיר מלאכותי שהוסר אחר כך?
‏תמשיך בגאון, האב בר-און.
‏מה? לא.
‏החבר'ה שלי היו שמים לב לקיר מזויף.
‏כן. ובוודאי לא היה פשוט ‏להסיר אותו מאוחר יותר.
‏לא מצאו שום דבר נוסף ‏על הרצפה בחלל הזה, נכון?
‏לא. כלום, רק את החוט האדום.
‏רגע, מה? ה...
‏החוט האדום?
‏שני סיבים מחוט אדום עבה ‏באורך של כשמונה ס"מ, מצאו שם
‏על הגופה ליד הירך.
‏אז מה האפשרות הרביעית?
‏מרתה?
‏תסלק אותם. ‏-מרתה?
‏תסלק אותם!
‏להלך במקום הקדוש הזה
‏כאילו היה סתם זירת פשע. כמו איזו
‏תוכנית משטרה גרועה שעוסקת ברובוטים!
‏זה לא בסדר, אבי, זה לא... זה לא בסדר!
‏מרתה, כדאי שתלכי הביתה, תנוחי קצת.
‏אפשר לעזור במשהו?
‏תעזוב.
‏אף אחד לא רוצה אותך פה יותר.
‏תמיד שנאת את המונסיניור ‏ואתה חש אלינו רק בוז.
‏זה לא נכון. ‏-רצח בליבך...
‏לא. ‏-...דם על ידיך
‏בדיוק כמו הזונה הקדשה.
‏החטא הקדמון שלך הכתים את המקום הזה.
‏כומר כוזב!
‏אני מצטער.
‏אבל כן, אם בירור העובדות עם הבלש
‏מעמיד אותי נגדך ונגד הקהילה, שיהיה.
‏אני מצטער.
‏אפשר להשתמש בשק?
‏בטח. תרגיש חופשי.
‏אתה בסדר?
‏הערפל החל להתפזר. זה היה פאזל שאפשר לפתור.
‏הגופה, הנשק, זירת הפשע, ‏רובוטים שיורים סכינים,
‏ונקודות מבט, וקירות אבן ושלטים רחוקים.
‏ושלטים רחוקים.
‏לא האזנת למשחק במהלך הטקס ביום שישי.
‏ברדיו שלך.
‏לא הייתי מעז. מרתה לא מרשה.
‏אז הקלטת אותו.
‏כן.
‏טוב. הוספתי חותמת זמן ‏תוך התחשבות בעיכוב השידור.
‏ד"ר שארפ התקשר לבית החולים ב-15:47,
‏ו-90 שניות לפני כן...
‏אז כמה דברים יכלו לגרום לשיבוש הזה,
‏אבל כתשובה לשאלה שלך, כן,
‏הוא תואם להפרעות חזקות של תדר רדיו
‏שעשויות להתקבל משלט רחוק משופר.
‏לעזאזל.
‏זהו זה, נכון? ‏זה הפעיל את הרובוט יורה-הסכינים.
‏זה חייב להיות. ‏תוכל לפענח הכול עכשיו, נכון?
‏סנכרנת את זה עם הסרטון של סיי?
‏כן, בהחלט. לסרטון באייפון ‏יש חותמת זמן. היא מאוד מדויקת.
‏טוב, תראה לנו, בבקשה? ‏-כן.
‏להראות לנו את מה?
‏"שעליו נתלתה ישועת העולם"
‏מונסיניור?
‏אז כשהגיע פרץ תדר הרדיו,
‏הוא כבר שכב על הקרקע כשהסכין בגבו
‏והאב ג'אד הסתכל ישר עליו.
‏איך זה עובד?
‏טוב, מבחינת הרובוט יורה-הסכינים, ‏זה לא עובד.
‏אז... לא הייתה לכך משמעות?
‏לא.
‏זה היה משמעותי מאוד.
‏עכשיו כל החלקים מונחים לפנינו.
‏באמת? ‏-כן.
‏תחשבו מה מקור ראש השטן, החוט האדום,
‏החבטה המתכתית, ‏תזמון הפעלת השלט על תדר הרדיו.
‏הכול מתחבר.
‏אז תיתן לנו את התשובה.
‏אני לא יכול.
‏אמרת שאם יהיו לך כל החלקים תהיה לך התשובה.
‏אני יודע, ובכל זאת,
‏גם כשכל החלקים על השולחן,
‏הפשע הזה עדיין נראה לחלוטין
‏בלתי אפשרי.
‏אמרת לי שתוכל לפענח אותו.
‏זו המומחיות שלך.
‏האמנתי בך.
‏אלוהים.
‏לא ישנת 36 שעות. נראה לי שהגיע הזמן לישון.
‏כן.
‏זה היה חתיכת יום. לילה טוב, האב ג'אד.
‏בוא. אסיע אותך בחזרה.
‏אתה יודע,
‏אתה צודק.
‏לא ייתכן שזה בלתי אפשרי.
‏נראה שחסר חלק אחד.
‏ונראה לי שאני יודע איפה אמצא אותו.
‏תבין, אני חושב שיש משהו שם, בראש שלך,
‏שאני זקוק לו כדי לפענח את התעלומה.
‏ואם לא אצליח ‏לגרום לך לחשוף אותו, אז אני מצטער,
‏אבל אצטרך להיכנס לשם ולהוציא אותו בעצמי.
‏טוב, אתה מלחיץ אותי עכשיו.
‏אני לא מבין.
‏אני לא מבין איך זה יעזור. ‏רוצה שאכתוב את הסיפור?
‏כן, את הסיפור.
‏הסיפור על רצח הכומר ויקס.
‏מונסיניור ויקס.
‏מונסיניור-שמונסיניור. לא אכפת לי.
‏עליי לראות את הרצח ‏ואת האירועים שהובילו אליו מנקודת מבטך.
‏איפה להתחיל?
‏איפה שתרצה.
‏רק שיהיה מעניין, זורם, ואל תחסוך בפרטים.
‏בלאנק, אני לא סופר.
‏תיקח את הזמן.
‏אני אתמקם לי בנחת.
‏אז ביליתי את השעה האחרונה בדיוק בזה
‏ועכשיו אניח את העט, ואמסור לך את מה שכתבתי
‏וכנראה אחכה
‏בשעה שתקרא את הסיפור שלי
‏על הרצח של מונסיניור ג'פרסון ויקס.
‏למה עשית את זה?
‏השאלה היותר טובה היא,
‏למה חשבתי שאוכל לשקר לך ולחמוק מעונש?
‏לא, לא שיקרת. ידעתי שלא תשקר.
‏פשוט לא אמרת את החלק השקרי בקול רם.
‏"כשהצטרפתי לאחרים בחוץ, ‏המשטרה בדיוק הגיעה."
‏"הצטרפתי לאחרים בחוץ."
‏אז נשארת בפנים.
‏אז היית האדם היחיד שנכנס באין רואים
‏אל ארון השירות אחרי הרצח, ‏אך לפני שהשוטרים חיפשו בו.
‏למה? כלומר...
‏למה להגן עליו?
‏לא עשיתי את זה כדי להגן על ויקס.
‏עשיתי את זה כדי לחסוך ממי שמאמין בו
‏מעט אכזבה.
‏טוב, בטח כולם ידעו.
‏בטח ניתן היה להריח ‏את הבל פיו אחרי כל מיסה.
‏"מתגבר את עצמו." ניסוח מחוכם.
‏אבל כולם בוודאי ידעו.
‏הרוח באמת ריגשה אותו היום, נכון?
‏לא, לא כולם.
‏סאם.
‏האדם הטוב היחיד בכל המקום הזה.
‏ההתפכחות משתייה הצילה את חייו.
‏ידעתי שהתקשורת והמשטרה בחוץ. ‏למה לתת לזה להיות חלק בסיפור?
‏ויקס נדקר.
‏אני לא יודע איך ועל ידי מי, ‏אבל ידעתי שהוא נדקר.
‏אז לא היה לזה קשר לעניין.
‏זה היה דחף.
‏סיפור מעשייה קטן כדי להגן על הקהילה שלי.
‏שטויות!
‏ובהגנה על בועת האמונה שלהם, ‏גוננת על הרוצח!
‏איפה הבקבוקון ההוא?
‏איזה חרא!
‏איזה חרא. הוא לא פה.
‏בלאנק.
‏אני מצטער.
‏הוא נדקר, אז לא חשבתי ש...
‏לא. לא חשבת.
‏אבל אנחנו כבר שקועים עמוק, אז כדאי שתתחיל.
‏מישהו פרץ לחדר שלי.
‏אני נזכר עכשיו.
‏זה מרושע, זה מחושב נגדי.
‏ועכשיו אתה רואה מי האויב שלנו.
‏הקשבת לסיפורים של בני הקהילה ‏באמפתיה וברצון טוב,
‏אבל עכשיו זה נגמר.
‏בזבזנו יותר מדי זמן.
‏מחר נשתמש בכינוס בהלוויה
‏כדי לחקור את כולם ביחד.
‏עלינו לגלות מה קרה באותו הערב.
‏ומה הקהילה הזו של זאבים מרושעים מסתירה.
‏- הדרשה האחרונה של ג'פרסון ויקס: ‏יום הרצח -
‏נבגד.
‏מוכה.
‏נלעג.
‏מפולח.
‏נרצח.
‏ונותר להירקב בתוך חור.
‏להישכח.
‏כפי שקרה למושיענו, כך יקרה לכנסייה.
‏הכנסייה שלנו מותקפת ‏על ידי מודרניות מרושעת,
‏על ידי אויבי האל.
‏הזונות הקדשות,
‏המזיקים שידכאו וישתיקו
‏וימנעו מאיתנו את מקומנו הראוי
‏כשליטיה של אומה נוצרית שביסודה אמונה.
‏וגם כאשר עומד אני לפניכם כלוחם האל,
‏שעטוף בשריון האל ‏ומוכן להילחם בעולם עד נשימתי האחרונה,
‏אתם לא תעברו!
‏בדיוק כמו באל, ‏כך גם בי בגד יהודה איש קריות.
‏רבותיי, אוכל לקבל פרטיות?
‏יהודה איש קריות בצורות שונות.
‏האיום האמיתי תמיד מגיע מבפנים.
‏תזכרו את מילותיי.
‏ביום שישי הטוב הזה, תזכרו מה עומד להתרחש.
‏תזכרו, כולכם.
‏אתה תקום שוב לתחייה.
‏הכול יהיה בסדר.
‏אתה תקום שוב לתחייה.
‏אתה תקום לתחייה.
‏קרבה השעה. קרבה השעה שלגביה הזהרתי אתכם.
‏תזכרו מה הבטחתי לכולכם ‏כשיגיע יום ראשון של פסחא.
‏שכן אני אעמוד בהבטחתי, ללא ספק.
‏כי ראו אף כי נפל, יקום הצדיק בן האל שוב.
‏פרי עץ הדעת ישוב אל העץ
‏ועושר ממלכתו, ותקום מלכותו.
‏וכשתחרקו שיניים באפלה,
‏חוטאים מנוולים שכמוכם,
‏כשתשכבו קרים, נשכחים ובודדים,
‏הוא יקום שוב לתחייה ויירש את מורשו.
‏ויהרוג את הרשעים
‏ויעלה את בנו האמיתי אל כס האומה הזו.
‏כן, הוא יקום לתחייה!
‏כן, תרעדו מפחד,
‏כי הוא יקום שוב בתפארתו, בנקמה ובעוצמה!
‏אני משתתף בצערך, אבי. בבקשה, תחתום בתחתית.
‏תקשיב, בינינו,
‏לא אכפת לי מה אומרים ברשת, ‏אני חושב שיש סיכוי שלא עשית את זה.
‏בסדר, חברים. תקשיבו.
‏תראו מי זה. ג'אד איש קריות.
‏אבי, אתה לא רצוי פה.
‏טוב, מספיק!
‏זה מה שהולך לקרות.
‏בנואה בלאנק המזורגג ואני ‏נשאל אתכם כמה שאלות,
‏אתם תענו עליהן, ‏ונגלה באמת מי רצח את מונסיניור ויקס
‏ולמה ואז...
‏זהו!
‏טוב? טוב, אז...
‏תודה, האב ג'אד, זה היה
‏טוב מאוד.
‏ואנחנו נתחיל
‏במה שהתרחש באותו הערב בחדר הזה ממש.
‏אתה מתכוון לערב ‏שבו ג'אד הודה בפנינו שהוא הרג מישהו.
‏טוב, לא, זה היה... ‏זה היה קשור לאגרוף, הייתי...
‏ועכשיו הוא מכסת"ח על עצמו ‏ותוקף אותנו. הוא כוב"ב.
‏כוב"ב?
‏כומר בהגדרה בלבד.
‏תסייע לבנואה בלאנק ‏לפענח תעלומה בכנסייה מרושעת מאוד,
‏ואז ליברל טיפש אחד יעשה על כל זה פודקאסט,
‏ולפני שתשימו לב, ‏גרסאות מטופשות של כולנו יככבו בנטפליקס.
‏אה, הגרסאות המטופשות. חס וחלילה.
‏אלוהים!
‏זה נס!
‏אני מסוגלת ללכת, מרתה. זה רק כואב.
‏ואני אומרת, יופי.
‏תחשפו הכול.
‏ויקס היה נוכל.
‏ניסים ושטויות על כוחו העל טבעי של האל.
‏באמת האמנתי.
‏אני עדיין רוצה להאמין.
‏עד כמה זה חולני?
‏טוב, בעצם, לא שאלתי ‏על קבוצת התפילה של ג'אד,
‏אלא על הפגישה החשאית עם ויקס
‏שהתרחשה בחדר הזה ביום ראשון של הדקלים.
‏במה באמת עסקה הפגישה?
‏מי רוצה להתחיל?
‏אני אספר לך.
‏סיי, היי. רגע, תעצור, אחי. היי! ‏-לא.
‏אתה תסתום את הפה, חרייאת קטן.
‏זו לא החלטתך! ‏-אל תגיד כלום!
‏היי, זהירות... האב ג'אד.
‏אני מבטיח שמה שדיברנו עליו בערב ההוא
‏לא היה קשור לרצח של ויקס, טוב?
‏אבל זה קשור לדברים, שאם יתפרסמו,
‏עוד יהרסו אנשים בחדר הזה.
‏צילמתי הכול. תלחץ על "פליי".
‏לא! זה לא... ‏-לא, נבל שכמוך!
‏תפתח את הדלת, מנוול! ‏-אתה מטנף את המסמכים שלי!
‏תפעיל. ‏-תפתח את...
‏טוב. דרמטי מאוד, ורה.
‏הקהל כולו שלך. במה מדובר?
‏חשבתי על אימא שלך.
‏לא הכרתי אותה, אבל כשגדלתי פה בכנסייה,
‏הכרתי את הסיפור על הזונה הקדשה
‏וחשבתי אילו חיים היו לה,
‏לכודה בבית עם אביה ובנה.
‏מאוחדים נגדה, מביישים אותה,
‏ומלמדים את כולנו לבייש אותה.
‏הבחורה המסכנה.
‏אתמול, התקשר אליי עמית לעבודה ‏בדיני משפחה בברוקלין.
‏הוא רצה לוודא את פרטי ההתקשרות
‏של מונסיניור ג'פרסון ויקס, הלקוח שלי,
‏כי הלקוח שלי הגיש דרכו בק"א
‏בברוקלין.
‏כדי שאני לא אדע.
‏מה זה בק"א?
‏"בקשה לקביעת אבהות"?
‏"אישור לכך שאני, ג'פרסון ויקס,
‏"הוא האב הביולוגי של סיירוס דרייבן."
‏ובלי בושה מצידך.
‏נכון?
‏מי הייתה האם?
‏זה משנה בכלל?
‏לא! לא, היא חזרה וזרקה את הילד המסכן אצלך
‏ואז הלכה לחיות את חייה
‏ואבי הנאמן בא לעזרתך.
‏שוב, מועדון הבנים התאחד, ‏ואני הייתי הטיפשה הנאמנה הקטנה.
‏לכודה.
‏ואני צייתי, וכיבדתי, וגידלתי את הבן שלך
‏בשעה שאתה ישבת בדוכן המטיף שלך, חסר בושה.
‏חתיכת... בן זונה צבוע!
‏סיי?
‏אתה ידעת?
‏לא לפני שוורה סיפרה לי הבוקר.
‏כן.
‏סיי הוא הבן שלי.
‏מאישה מתירנית חסרת חשיבות
‏שהיכרתי ערב אחד ולא ראיתי כבר 30 שנה.
‏אביה של ורה ואני שמרנו על כך בסוד. ‏אבל לא עוד.
‏הוא היורש שלי.
‏בני.
‏עכשיו העולם ידע מזה.
‏אם כך, חולדות,
‏הימלטו מהספינה הטובעת.
‏מספיק עם השטויות.
‏כולכם תומכים בגבר שלכם.
‏אני רק רציתי לראות את זה במו עיניי.
‏אתם אוכלים את החרא שלו בכפית ‏וחוזרים למנה שנייה.
‏זה די מתנשא, ורה.
‏את לא יודעת מה אנחנו מרגישים.
‏נראה לי שכולנו, כנוצרים, ‏המומים מאוד מדברייך.
‏אבל אנחנו נלחמים פה בקרב קיומי
‏שבו המטרה מקדשת את האמצעים.
‏הכנסייה לא צריכה איזה נקבה אחד
‏שיישב ויספוג הכול, אלא לוחם.
‏אנחנו צריכים לוחם
‏ואני מאמין שהאל בחר ‏במונסיניור ויקס להיות הלוחם שלו.
‏אז אני מוסר את חרבי לך ולבן שלך.
‏ו...
‏אנחנו לא מכירים את האישה הזו.
‏אנחנו לא מכירים אותה.
‏אנחנו לא יודעים, כן, איך היא...
‏מהי אמת? נכון? ממקורות שונים.
‏אנחנו לא יודעים ש... אנחנו לא... מה קיים?
‏משהו מזה קיים בכלל?
‏אז...
‏יפה אמרת, דוק.
‏תודה.
‏הבטחת שאם אישאר איתך, אתה תרפא אותי.
‏אם זה נכון,
‏אתה לא צריך להיות קדוש.
‏אנחנו איתך, מונסיניור ויקס.
‏ושום דבר שתגיד או שתעשה, לא ישנה את זה.
‏אני אשא את הדרשה האחרונה שלי
‏בעוד שבוע מהיום, ביום ראשון של פסחא.
‏ואז
‏אסגור את דלתות הכנסייה ‏הקטנה והעלובה הזו לנצח.
‏אבל לא לפני שאהרוס כל אחת ואחד מכם.
‏סליחה. רגע, מה?
‏אתה שותה, נאט?
‏כן. מה?
‏אתה איש מסוכן.
‏הולך לעבודה שיכור.
‏מטפל בחולים, בילדים, בעודך שיכור.
‏הקהילה צריכה לדעת מזה.
‏המועצה המדעית צריכה לדעת מזה.
‏אסור לאף אחד לבטוח בך או להעסיק אותך שוב.
‏ולי.
‏ספר הטרובדור שאתה כותב.
‏ההתחנפות המטופשת שבו ‏היא עלבון לכנסייה שלי.
‏מחובתי להזהיר לא רק את הציבור
‏אלא גם את חבריי בעולם ההוצאה לאור.
‏הוא חייב להיקבר. אתה חייב להיקבר.
‏שתיחשף כליצן המיושן שאתה.
‏מה נסגר פה? מה קורה פה עכשיו?
‏וורה.
‏את הסיוט של אביך.
‏הוא היה מתבייש בך כל כך.
‏סימון. אני לא יכול לרפא אישה חסרת אמונה.
‏אני לא יכול לעזור לך.
‏אמרת שתוכל לסלק את זה ממני.
‏לא הבטחתי כלום.
‏נתתי לך את כל החסכונות שלי.
‏אי אפשר לקנות את ריפוי האל.
‏לעולם לא תירפאי.
‏את תמותי בכאב, כלואה בכיסא הזה.
‏למה אתה עושה את זה? אני לא מבינה.
‏זו בדיחה. נכון? זו בדיחה. ‏-אני מבולבל כל כך.
‏זו נקמה על מפגש התפילה של האב ג'אד ‏כי הוא הפתיע אותנו.
‏מפגש התפילה של האב ג'אד?
‏אני שמרתי על הכנסייה הזו.
‏אני ביצרתי אותה באמת של האל.
‏ועכשיו הבגידה, לגלות שסמכותי
‏ואמונתי, והחיים עצמם עורערו
‏מתוך מקום המפלט שלי!
‏צא מפה!
‏חלשים.
‏כולכם.
‏אתם לא מסוגלים ללכת בדרך שלי.
‏כן, אנחנו במלחמה
‏ואני מגרש אתכם מהמבצר שלי.
‏חתיכת בן זונה.
‏ביום ראשון של פסחא, ‏כשהמושבים יתמלאו בתושבי העיירה,
‏אני אחשוף את חטאי הקהילה הזו,
‏אשחרר אתכם ואנער את אבק המקום הזה מסנדליי.
‏ושתלכו לעזאזל,
‏כולכם.
‏ואו, השבח לאל. זה רוקן את החדר.
‏סיי.
‏למה הוא עשה את זה?
‏סיי, תגיד לי. מה קרה?
‏למה להרוס את כולם? למה לעשות דבר כזה?
‏כי אני אמרתי לו.
‏כשוורה סיפרה לי את האמת, הלכתי למצוא אותו.
‏והוא חיבק אותי בחוזקה כבן, ‏בפעם הראשונה בחיי.
‏הוא שפך את ליבו.
‏אני שונא את המקום הזה.
‏אני שונא את קהילת המפסידנים העלובה הזו.
‏אני רוצה לעזוב.
‏ועכשיו, סוף סוף...
‏אני יכול.
‏הוא סיפר לי,
‏שהון משפחתו של סבו, שנחשב אבוד כל השנים,
‏הוא סיפר לי שמצא אותו. ממש השבוע.
‏לא. לא, הכסף ההוא נעלם.
‏איש לא יודע איפה פרנטיס שם אותו, ‏אבל הוא נעלם ללא שום עקבות.
‏הוא אמר לי שהוא מצא אותו.
‏הוא התכוון לסגור את החורבה הזו ‏ולפרוש בעושר כביר.
‏ואני אמרתי לו, "אתה משוגע?"
‏לפרוש? אתה יודע ‏מה עוצמת מעשיך על הבמה הזו?
‏צמצמתי את הקהילה.
‏לא. הקצנת אותה.
‏זו עוצמה.
‏בעיירה קטנה, יש רק מכשפות בודדות לשרוף ‏וקנאים בודדים להפעיל.
‏ללהבות שלך חסר דלק.
‏אבל באינטרנט,
‏הן אש בשדה קוצים.
‏עם הכסף הזה,
‏עם פולחן האישיות סביבך. אתה צוחק?
‏תן לי ארבע שנים.
‏אתה תוכל להיות הנשיא.
‏ביחד נוכל לבנות אימפריה אמיתית.
‏כאב ובנו.
‏כמו ב"מלחמת הכוכבים"?
‏כן. בדיוק, כמו המורדים.
‏אם היה כסף למימון הכנסייה שלו ‏והאינסטינקטים הפוליטיים שלי,
‏יש לך מושג מה יכולנו לעשות בשם האל?
‏כן, נראה לי שכן.
‏ראשית, אמרתי לו, ואני מודה שזה מעט אישי,
‏ראשית אמרתי לו שצריך לחסל את הקהילה.
‏הם נטל.
‏אם הם יקשרו את עצמם אלינו,
‏יופיעו בחדשות ערוצי הכבלים, ‏ירצו מקום בכל זה,
‏צריך להיפטר מהם כמו מעלוקות.
‏בגלל זה הוא חשף אותם.
‏בגלל הנקמנות הקטנונית שלך.
‏ייתכן שאחד מהם הרג אותו בגללה, אתה מבין?
‏בוא נחזור לעושרו העצום.
‏אז הוא שלך עכשיו?
‏טכנית, כן. ‏-טכנית?
‏הוא לא אמר לך איפה הוא. ‏-לא.
‏החשבונות שלו ריקים. אין כלום.
‏אז איפה הוא?
‏ואז הבנתי שלפני 50 שנה,
‏מה הייתה הדרך הבטוחה ביותר ‏בשביל פרנטיס להסתיר 80 מיליון דולר?
‏חשבון בנק שוויצרי.
‏אז עליך רק למצוא את מספר החשבון.
‏לא מצאת?
‏זה בטח כתוב איפשהו.
‏מרתה מתייקת הכול, וזה לא פה.
‏אני לא יודע.
‏קח. חשבתי שאולי זה קוד כי הוא כל הזמן אמר,
‏"פרי עץ הדעת ישוב אל העץ".
‏הייתה לזה משמעות. ‏כאילו פרי עץ הדעת הוא ההון.
‏אבל במספר חשבון שוויצרי יש 19 ספרות,
‏אז זה לא מסתדר.
‏ורה, הוא אמר לך משהו פעם?
‏גם אם אמר, אשמור את זה לעצמי ‏עד יום מותי ולא אגיד לך.
‏כן.
‏היית עושה הכול ‏כדי למנוע מהבן הסורר לקבל את הכסף.
‏זה הורג אותך.
‏זקנה מרירה.
‏הכסף הזה
‏הוא פרק תהילים קצר ‏מתוך ספר כתבי המרירות שלי, ילד מזוין.
‏כדאי שתבוא לאסוף את הדברים שלך, ‏אחרת הם יגיעו לרחוב.
‏אתה. אתה בלש. אשלם לך. ‏לא אכפת לי, זה חשוב מאוד,
‏הירושה והקריירה הפוליטית ‏העתידית שלי תלויות בזה.
‏אתה יכול לחשוב על משהו
‏שקשור לפרי עץ הדעת ‏שכולל את המספר הזה אולי?
‏אבל אם תחשבו על משהו, תתקשרו?
‏כן. בטח. ‏-בסדר.
‏צריך לחפש בכל מקום.
‏יכול להיות שזה תפור בבטנה.
‏חרוט על מתכת.
‏זה חלול.
‏כן. תשבור.
‏תזכיר לי לתייק את זה.
‏תתייק את זה.
‏זה לא הגיוני. ‏-אני יודע.
‏הון בשווי 80 מיליון דולר.
‏אבל אם פרי עץ הדעת הוא ההון
‏והוא לא ערימת שטרות ‏בחשבון בנק שוויצרי כלשהו, מה הוא?
‏מה?
‏בטח הדפיסו פה את התאריך הלא נכון.
‏כתוב שהזמינו את פתיחת הקריפטה ‏ביום רביעי שעבר.
‏זה לא הגיוני.
‏מי יזמין ציוד קבורה לאדם שעוד לא מת?
‏מישהו שידע בביטחון מלא ‏מתי יגיעו יומו ושעתו.
‏תן לי את זה.
‏זה הודפס ממחשב. ‏זו לא טעות בהקלדה. זה התאריך.
‏מי שביצע את ההזמנה הזו, הוא המפתח.
‏טוב. כן.
‏חברת "בניין גלגלי פלדה". מדברת לואיז.
‏שלום, לואיז. כאן האב ג'אד מ"החוסן הנצחי".
‏שלום. ‏-היי, לואיז.
‏קיבלנו מכונה מחברת הבנייה שלכם היום.
‏מלגזה, כדי לפתוח קריפטה. ‏-כן, אני יודעת.
‏לא בכל יום מקבלים הזמנות לפתיחת קריפטה.
‏נהדר. אני מבקש לדעת...
‏טיפלתי בהזמנה. אני מטפלת בכל ההזמנות.
‏מה שאצטרך לדעת, לואיז, זה...
‏אני מנהלת את העסק עם אחי, ג'יימס. ‏-כן.
‏הוא מקבל הזמנות ואני מטפלת בהן. ‏-כן.
‏אז הסיבה שהתקשרתי, לואיז, היא כדי...
‏הייתי בכנסייה שלכם, ‏אבל לא נראה לי שהיית שם.
‏לא. אני חדש, די חדש פה. ‏-מזל טוב.
‏לואיז, אני חייב לשאול... ‏-לא, היה שם גבר מבוגר.
‏האב... הוא... ‏-מונסיניור.
‏האב מונסיניור, כן, אז... ‏-לואיז...
‏הוא נשא דרשה כשהייתי שם ‏ואני חייבת לומר, הוא לא אדם נחמד,
‏אבל צר לי שהוא, אופס, מת ו... ‏אני משתתפת בצערכם...
‏כן, זו טרגדיה נוראית לכולם, לואיז.
‏אני יכול... אני מוכרח לקטוע אותך.
‏יש לי שאלה. ‏-כן.
‏ההזמנה של המלגזה. ‏אני צריך לדעת מי ביצע אותה.
‏ג'יימס מקבל הזמנות ו... ‏-ג'יימס מקבל הזמנות.
‏...והוא סיים להיום. ‏-אפשר לקבל את הטלפון שלו?
‏זה חשוב מאוד. ‏נצטרך לדעת מי ביצע את ההזמנה.
‏לא. לא נראה לי שאוכל לתת לך... ‏-לא, זה חשוב מאוד.
‏תסלח לי, אבי. ‏-זה מאוד...
‏מה שכן אוכל לעשות, כמו שאמרתי,
‏אוכל לברר את העניין הזה בשבילך ואחזיר לך
‏צלצול. ‏-בדיוק. מצוין.
‏ואם תתקשרי לג'יימס עכשיו, ‏אעריך את זה מאוד.
‏תודה, לואיז. ‏-והיא תחזור אליך.
‏בהחלט. היי, אבי, אפשר לשאול משהו?
‏כן, זה... אבל, כלומר...
‏טוב, אם תמהרי.
‏יש לזה חשיבות עליונה כרגע. ‏-אולי היא תחזור אליך ו...
‏האב ג'אד, אכפת לך... תוכל...
‏לואיז?
‏אלוהים.
‏לואיז?
‏תתפלל למעני?
‏כן, ברור.
‏אפשר לשאול בשביל מה?
‏זו אימא שלי.
‏היא חולה?
‏כן.
‏היא בהוספיס.
‏אני מצטער לשמוע, לואיז.
‏היא לא מוכנה לדבר איתי.
‏רבנו בפעם האחרונה שדיברנו.
‏יש לה גידול במוח שמשפיע עליה,
‏והוא גורם לה לומר דברים נוראיים ממש,
‏אז אני אמרתי דברים איומים בחזרה
‏ועכשיו אני פוחדת שזה יהיה הדבר האחרון
‏שנגיד זו לזו אי פעם.
‏אבי, אני...
‏אני מרגישה די לבד עכשיו.
‏אני מצטער מאוד, לואיז.
‏את לא לבד.
‏אני פה איתך.
‏אני פה.
‏תוכלי לומר לי מה שם אימך?
‏אני מתפלל שברברה תרגיש את אהבת בתה.
‏שהיא תנחם אותה בעת הזו, ‏ואלוהים, אני מתפלל למען לואיז.
‏עמוד לצידה ותן לה חוכמה והכוונה.
‏אחוז אותה בזרועותיך המרפאות ‏והראה לה שהיא נאהבת.
‏היא לא לבד.
‏נתפלל בשם ישו אדוננו. אמן.
‏טוב, לואיז.
‏יש לך המספר שלי. בכל שעה, יום או לילה,
‏אני פה בשבילך.
‏הכנסייה הזו היא פה בשבילך. תבורכי. טוב.
‏סופה. באתי כדי לנעול.
‏אני אטפל בכנסייה. את תטפלי בבית הכומר.
‏אל תלך אחריי, בלאנק. סיימתי.
‏ולמה בדיוק?
‏חוויתי התפכחות "בדרך לדמשק".
‏פאולוס חווה התגלות קדושה בדרכו לדמשק.
‏כן, אני יודע. תקף אותו עיוורון ‏וכול השטויות האלה.
‏בטח סתם עניין של שעורה בעין.
‏אבל הוא לא היה ‏על סף פענוח של רצח כשזה קרה.
‏כלומר, מה נראה לך שאנחנו עושים פה?
‏למה נראה לך שנעשיתי כומר? ‏בלי שטויות. באמת. למה?
‏הרגשת אשמה.
‏כי הרגת מישהו. והכנסייה,
‏היא הציעה לך מקום מסתור ומנגנון ברור
‏שיעניק לך תחושה של מחילה.
‏הבחור שהרגתי בזירה, שנאתי אותו.
‏אני זוכר. ידעתי שהוא בצרות
‏והמשכתי עוד ועוד עד שהרגשתי שנשבר.
‏זו לא הייתה תאונה. ‏הרגתי אותו עם שנאה בליבי.
‏אי אפשר להסתתר מזה או לפתור את זה.
‏אלוהים לא החביא אותי ולא תיקן אותי. ‏הוא אוהב אותי כשאני אשם.
‏זה מה שעליי לעשות בשביל האנשים האלה.
‏לא לשחק בפתרון תעלומות.
‏לא, חכה רק רגע.
‏תסלח לי. תסלח לי, אני...
‏אתה מוכן להסתכל בי כשאני מדבר?
‏אנחנו מחפשים רוצח. זה לא משחק.
‏זה כן משחק!
‏לפענח את זה, לנצח.
‏בשביל רגע ה"שח-מט" הגדול שלך.
‏וכשאתה משתמש בי, אתה מסיט אותי ‏מהמטרה האמיתית והיחידה שלי בחיים.
‏והיא לא להילחם ברשעים ולהביא אותם לצדק,
‏אלא לשרת אותם ולהביא אותם אל האמונה.
‏אחרת, אני גרוע בדיוק כמו ויקס.
‏שם את עצמי במרכז במקום את ישו.
‏תקשיב, אתה לא חייב להבין, בלאנק.
‏אבל בבקשה,
‏בבקשה, בבקשה... רק תניח לי לנפשי.
‏אתה יכול לחזור על זה? ‏-לא.
‏על כך שאתה במרכז במקום ישו. ‏כמו ויקס, אמרת.
‏אבי, זה חשוב.
‏תעזור לי להבין!
‏אנחנו פה כדי לשרת את העולם, ‏לא כדי להביס אותו.
‏זה מה שישו עשה. ‏-אז?
‏אז כשוויקס דיבר על מלחמה בעולם למען ישו,
‏הוא לא דיבר על ישו, ‏הוא דיבר על האגו שלו, עצמו.
‏ועל כוח. הוא מעולם לא דיבר על ישו.
‏כן, פעם אחר פעם הוא דיבר על ישו שצובר כוח.
‏נוקם בחוטאים.
‏פרי עץ הדעת הוא האוצר.
‏"פרי עץ הדעת ישוב אל העץ."
‏עכשיו, מה זה אומר?
‏בלאנק. אני לא יודע.
‏ולא אכפת לי.
‏זו בטח ג'רלדין שבאה לקבל עדכון על החקירה.
‏אבי, אתה צודק.
‏זה המשחק שלי, לא שלך.
‏אולי תחזור אל בית הכומר? אני אטפל בה.
‏תודה.
‏תוודא שהדלת סגורה כשתצא?
‏מקווה שתמצא את הרוצח שלך, בלאנק.
‏תודה. אני אמצא אותו.
‏האב ג'אד?
‏האב ג'אד. ‏-הוא לא פה.
‏בוא.
‏אני רוצה שתחפש ‏בחדרים האחוריים וגם בארון ההוא.
‏הוא טוב, נכון?
‏מצוין, למעשה.
‏בעיקר החלק שבו גדעון פל מראה
‏פתרונות אפשריים לפשע "החדר הנעול".
‏כן. ציינת שלושה מהם, ואז עצרת.
‏עכשיו כשקראתי את הרביעי, אני יודעת למה.
‏תבין, צפיתי בסרטון שוב והבנתי משהו.
‏מהרגע שבו ג'אד נכנס לארון,
‏ועד שראשון בני הקהילה הצליח ‏להסתכל בתוך הארון,
‏עברו תשע שניות.
‏תשע שניות שבהן הוא היה לבד ובלתי נראה.
‏מספיק זמן לביצוע המעשה בסכין שהסתיר.
‏ככה הוא בוצע, נכון?
‏בלי משחקים.
‏בלי שטויות. ככה הוא בוצע.
‏כן.
‏ואתה ידעת. ידעת כל העת ושיחקת בילד המסכן
‏כמו חתול בעכבר. ‏-לא.
‏התמונה המלאה עדיין אינה ברורה לי.
‏אם תיתני לי עוד קצת זמן... ‏-לא.
‏אני אצליח להשיג... ‏-לא!
‏מצאתי את הרוצח, ואני עוצרת אותו.
‏איפה הוא?
‏סאם!
‏מי שם?
‏חכה!
‏בלאנק?
‏פה.
‏אוי, לא. מי זה?
‏הגנן, סמסון.
‏מה קרה, לעזאזל?
‏כן.
‏טוב.
‏טוב, ויקס הוכרז כמת ממש ‏מבחינה רפואית, ב-100 אחוז.
‏אנחנו יודעים את זה, אני רק...
‏רק אומרת, נכון?
‏נכון.
‏אז אני גם יכולה לומר בקול רם,
‏שאדם לא יכול לקום לתחייה.
‏כלומר, יש פה טריק כמו בתוכנית "סקובי-דו".
‏"סקובי-דובי-דו."
‏השבח לאל! השבח והתהילה לאל הגדול!
‏שבחו אותו!
‏השבח לאל! השבח והתהילה לאל הגדול.
‏הוא הקים את בנו לתחייה. ‏-היי, ריץ.
‏תקים מחסום על הכביש.
‏החדשות יתפשטו מהר ואני לא רוצה פה סקרנים.
‏אין בעיה. ‏-המפקדת!
‏מה?
‏התאורה עם חיישן התנועה היא גם מצלמה.
‏אבל היא לא מחוברת לכלום.
‏מצלמה?
‏אני לא יודעת. אולי היא מקליטה משהו על שבב.
‏אולי תביא אותה אל מעבדת התקשורת?
‏הללויה, השבח לאל.
‏הוא הקים לתחייה את משרתו מן המתים.
‏תעשה לי טובה? תסגור את כל האזור עד החורש.
‏הבנתי. ‏-זו זירת רצח.
‏הגנן מת.
‏לא! בבקשה!
‏איזה חרא. ‏-לא!
‏אפשר לקבל פה עזרה?
‏תקרא לעזרה! מרתה. ‏-לא!
‏מרתה את צריכה להתרחק. ‏-אוי, לא!
‏מרתה...
‏תימלט אל החשכה, רוצח שכמוך!
‏אבל הוא חזר!
‏והוא מביא עימו נקמה! הוא מביא עימו מוות!
‏זה האב ג'אד.
‏האב ג'אד, זו לואיז. מה שלומך?
‏כן... היי, לואיז.
‏אני מקווה שלא מאוחר מדי, ‏אבל אמרת שזה דחוף,
‏אז רק רציתי לומר לך...
‏דיברתי עם ג'יימס, וההזמנה למלגזה
‏בוצעה על ידי מונסיניור ויקס.
‏הוא דיבר ישירות עם ג'יימס על כך, ‏אז אני מקווה שזה מבהיר את הנושא.
‏היי, שהאל יברך אותך, אבי, ‏ושהיה לך לילה טוב, בסדר?
‏כן.
‏כן, גם לך, לואיז.
‏אלוהים.
‏כן?
‏תאטי, מרתה. מה?
‏מה?
‏זה נס. ‏-שטויות.
‏לא, זה קרה. מרתה אמרה שהקבר ריק.
‏אני מתקשר לכולם. אני בדרך עכשיו.
‏את...
‏מה את עושה? את לא מעשנת.
‏עישנתי פעם.
‏עישנתי במשך 15 שנה.
‏לי התקשר אלייך? הוא סיפר לך?
‏כן.
‏טוב, אז אני הולך לחזות בנס.
‏את תיהני מהסיגריה שלך בבית.
‏- ניו יורק ‏שיחה לא מזוהה -
‏השבח לאל.
‏זה בוצע.
‏נו...
‏נו כבר, זה...
‏הוא הצליח.
‏בסדר, אז... האיכות לא הכי טובה...
‏זה בסדר. ‏-...אבל...
‏מה אני רואה פה?
‏טוב.
‏כן, אז המצלמה מצלמת בכל פעם שיש תנועה
‏והסרטון הזה צולם ארבע שניות מאוחר יותר.
‏טוב?
‏תביעות אצבע מכלי הגינון.
‏לא הרצנו את הבדיקה במסד הנתונים המלא, ‏רק על החשודים שתשאלת.
‏זה האב ג'אד.
‏איפה הוא?
‏הלוואי שידעתי, באמת.
‏- תחנת משטרה -
‏בלאנק. בלאנק!
‏אני אעשה את זה. אני הולך... להסגיר...
‏388... ‏-388, יוצא לדרך.
‏433.
‏אני מסגיר את עצמי. ‏-אתה לא.
‏אני הרגתי את סמסון. ‏אני אשם. אני חייב להתוודות.
‏תן לי לצאת. ‏-תקשיב.
‏אתה תגיד לי בדיוק מה קרה, אבל ברגע זה,
‏איך מגיעים לבית של ד"ר נאט?
‏ד"ר נאט? ‏-כן, במהירות.
‏אני מצטער שהתעכבתי.
‏אני רק מקווה שלא מאוחר מדי. תתכופף!
‏"שמחי מרים, ברוכת החסד, האל עימך.
‏"ברוכה את בנשים..."
‏...אדוני, אני מכבד אותך. אני מכבד את התג.
‏אבל זה למען הכנסייה שלנו, ‏ואני לא אומר שאנקוט אלימות,
‏אבל אנחנו נישאר פה כל הלילה אם נצטרך. ‏אנחנו נראה את הקריפטה!
‏זה אמיתי? ‏-הם לא נותנים לנו להיכנס.
‏אני צריכה לראות.
‏בבקשה, אני צריכה לראות.
‏ד"ר נאט?
‏אלוהים.
‏מה הריח הזה?
‏תחכה פה.
‏בלאנק.
‏כן.
‏אלוהים.
‏טוב.
‏אוי, אלוהים, זה...
‏ויקס.
‏כן, זה... זה הוא.
‏הוא... ‏-כן.
‏כלומר, אם זה משנה משהו, בימינו.
‏בוא נראה. בוא...
‏טוב.
‏זה אולי יהיה לא נעים.
‏כלומר, יותר לא נעים.
‏ד"ר נאט.
‏בכבודו ובעצמו... או במה שנשאר ממנו.
‏- פנטוברביטל -
‏ג'רלדין, זה בלאנק.
‏כן, הוא פה.
‏תקשיבי לי.
‏רצוי שתגיעי לבית של ד"ר נאט.
‏יש גופה. או שתיים.
‏הכול פה.
‏כן, כן. זה נגמר, כן.
‏אחזור אלייך.
‏האב ג'אד. חכה.
‏הרגתי את סמסון. אני חייב לעשות זאת.
‏זה חייב להיות מרצוני החופשי ‏או שזה חסר משמעות.
‏בדיקת לוחית. קיבלתי. ‏כל הניידות הפנויות להגיב...
‏תתקשרו לג'רלדין בשבילי, בבקשה?
‏תגידו שהאב ג'אד חזר לכנסייה ‏והוא מוכן להתוודות.
‏האב ג'אד. באתי כדי לעצור אותך באשמת הרצח
‏של מונסיניור ויקס ושל סמסון הולט.
‏ואתה חשוד גם במותו של ד"ר נתניאל שארפ.
‏נאט מת?
‏נרצח בביתו.
‏מצאנו גם את גופתו של ויקס. זה נגמר.
‏כל מה שתאמר עלול לשמש נגדך בבית המשפט.
‏אבל אם אתה רוצה להתוודות על משהו,
‏נראה שזה מקום די נהדר לעשות את זה.
‏כן.
‏לפני שנים,
‏רצחתי אדם בזירת האגרוף.
‏הרגתי אותו עם שנאה בליבי.
‏אמש אותו החטא עלה בי וברגע של
‏פחד וזעם, אני...
‏- מזמורי תפילה ‏לחנים -
‏סליחה, זה היה דרמטי, ‏אבל רציתי שתפסיק לדבר.
‏לא. האב ג'אד... ‏-התכוונתי להסביר לכולם...
‏תשב ותקשיב. ‏-תפסיק לדבר.
‏בבקשה, תיתן לו. התכוונת להמשיך... ‏תמשיך, אמרת שאמש...
‏ברגע של פחד וזעם... ‏-התכוונתי לעשות את זה...
‏אל נא תשתיק את קולו של האל!
‏אבל תשבו ותראו את רשעותו ובושתו של האשם
‏מונחת חשופה לעיניכם!
‏מה אתה עושה?
‏נתחיל ברצח של ויקס.
‏פה ממש, ביום שישי הטוב.
‏הפשע הבלתי אפשרי.
‏וג'רלדין, צדקת במסקנה שלך.
‏כשמונסיניור ויקס התמוטט ‏בתוך הארון, הוא לא היה מת.
‏הוא גם לא נדקר, עוד לא.
‏הבקבוקון שהוא החביא בלוח החשמל
‏הורעל בסם מרדים חזק מאוד.
‏הוא שתה ממנו.
‏"תגבר" את עצמו.
‏ובתוך דקות, נפל ארצה, חסר הכרה.
‏החבטה המתכתית.
‏מה שהותיר אותו חסר הגנה
‏ואיפשר לרוצח להיכנס לארון
‏ולהכות במכה הקטלנית.
‏כבר אמרתי את זה.
‏האב ג'אד.
‏לא. הסכין הייתה בגבו כשמצאתי אותו.
‏יש לו משהו בגב.
‏אז איך? מתי? זה בלתי אפשרי. אני ראיתי.
‏מה ראית?
‏את ראש השטן האדום.
‏דם שהנחת שהוא דמו של ויקס.
‏הראיתי לך את התשובה לזה, ראית?
‏איל דיאבולו.
‏בר הפיצה. התמונה.
‏חשבת שראית,
‏אבל זה לא היה העניין, לא.
‏הייתה מנורה נוספת זהה.
‏ראש שטן נוסף זהה.
‏כן.
‏וגם הוא נעלם.
‏שני שטנים.
‏כן.
‏למה שניים?
‏ולמה צבועים באדום?
‏לא היה אדום. הוא אדום כעת.
‏צבע אדום שזהה לצבע הגלימות ביום שישי הטוב.
‏אותו האדום שזהה
‏לחוט המסתורי שנמצא בארון.
‏כי ראש השטן השני היה שם כל הזמן.
‏תפור לגב הגלימה שלו.
‏חלול, קל,
‏ובתוכו נפץ קטן מלא בדם
‏שהתפוצץ באמצעות שלט שפועל על תדר רדיו.
‏שנלחץ בדיוק ברגע הנכון.
‏מונסיניור?
‏הרופא.
‏קול סמכותי
‏שיכול לחכות לתגלית שהוא זקוק לה ‏לפני שיתפוס פיקוד.
‏יש לו משהו בגב.
‏רגע. אל תיגע.
‏מגיע רגע של הסחת דעת.
‏והמעשה מתבצע במהירות.
‏המשימה האחרונה שלו,
‏להעלים את הבקבוקון המלא בסם.
‏אבל איפה הוא? הוא נעלם.
‏הבעיה היחידה בתוכנית שלו.
‏תוצאה של רגע של חסד טיפשי מצד האב ג'אד
‏שהסתיר את הבקבוקון ‏כדי להסתיר את בעיית השתייה של ויקס
‏וחזר מאוחר יותר כדי לקחת אותו.
‏אלוהים.
‏נאט.
‏למה?
‏ויקס תכנן להשאיר אחריו אדמה חרוכה.
‏הוא התכוון להרוס אותו.
‏לא. הסיבה הגדולה יותר, זו שבגללה באתם לפה.
‏בשביל מה כל הדברים ‏המטורפים והמורכבים האלה?
‏כל התיאטרליות? הפשע הבלתי אפשרי.
‏למה?
‏שאלה טובה.
‏טוב, אז... אם ד"ר נאט הרג את ויקס,
‏מי הרג את נאט?
‏עכשיו מגיעים לעניין.
‏לא סתם תעלומת "חדר נעול" מורכבת
‏עם מכשירים ורמזים,
‏אלא מזימה גדולה הרבה, הרבה יותר מכך.
‏כזו ששורשיה נעוצים ביסודות הכנסייה הזו,
‏כזו שמושכת אותי,
‏אדם לא מאמין, במלוא מובן המילה,
‏אל עולם האמונה.
‏כדי להבין את התעלומה הזו,
‏הייתי צריך לבחון את המעשייה שהחלה להיבנות.
‏לא לפענח אם היא אמיתית או לא,
‏אלא להרגיש בנשמתי
‏את מהות העניין שהיא ביקשה להמחיש.
‏כומר קדוש,
‏שהוכרע לא ביד אדם, ‏אלא בידי השטן בכבודו ובעצמו,
‏הונח למנוחת עולם ‏בקברו החתום של אביו,
‏אבל אז קם לתחייה
‏בכוח רצונו של האל.
‏קם לתחייה כמשהו חדש.
‏לא עוד אדם מועד לטעויות,
‏אלא סמל לכוחו של האל מול המוות.
‏צדק האל לקדושים.
‏נקמת האל ברשעים.
‏טוב. ועכשיו, מה באמת קרה?
‏כן.
‏הגיע הזמן לפרק את מראית העין הזולה הזו
‏של ניסים וקימות לתחייה, ‏ולחשוף מה באמת קרה.
‏הגיע הזמן של בנואה בלאנק
‏לנצח ב"שח-מט" את מסתרי האמונה!
‏בלאנק, אתה... אתה בסדר?
‏דמשק.
‏דמשק?
‏כלומר... עניין "הדרך לדמשק"?
‏כן, דמשק.
‏לעזאזל.
‏בלאנק?
‏אני לא יכול לפתור את התעלומה.
‏מה?
‏אתה אומר שמסקנתך, בנואה בלאנק,
‏היא שמונסיניור ויקס קם לתחייה מן המתים?
‏שהתרחש נס?
‏אני אומר שאני לא יכול לפתור את התעלומה.
‏מספיק טוב.
‏תודה.
‏בלאנק?
‏אם אתה יודע מה באמת קרה, עליך לומר לכולם.
‏אתה מנסה לחוס על האמונה שלנו ‏או להיות מנומס או משהו כזה?
‏כי מגיע לנו לדעת את האמת.
‏זה לא העניין.
‏אני זקוקה לאמת.
‏אתה לא יכול פשוט
‏לתת לנו את התשובה? לא בשבילה התכנסנו?
‏ותהיה מוכן לכתוב תקציר בשביל הספר שלי?
‏לא.
‏טוב. בסדר. ההצגה נגמרה. כולם החוצה.
‏החוצה.
‏כן, אתה מוכן להתרחק, אדוני?
‏טוב, נצליח להרחיק אותם...
‏אני מוסיף עוד פרק ואז נהיה מוכנים.
‏אנחנו מוכנים לפרסם. תסמוך עליי, אלן.
‏תתקשר ל"רנדום האוס", לכולם. זה יהיה ענק!
‏מה שראינו הוא נס, ‏כך אישר בנואה בלאנק בכבודו ובעצמו.
‏העולם ידע מה קרה פה היום בצ'ימני רוק.
‏תוכלו לגלות בעצמכם. ‏תעקבו אחר ערוץ היוטיוב שלי, סיידרייבן...
‏איזה בלגן.
‏הם בטח יעצרו עכשיו את האב ג'אד.
‏כן.
‏נראה שכך.
‏מה זה היה, לעזאזל?
‏"הדרך לדמשק."
‏פתאום הכול התבהר לי.
‏אז מה? עובדות-שמודות?
‏אתה מאמין באל ושכל השטויות האלה אמיתיות?
‏לא. האל הוא פיקציה.
‏ההתגלות שלי הגיעה מ...
‏מהאב ג'אד.
‏הדוגמה שהוא מהווה בנוגע לחסד.
‏חסד כלפי אויביי.
‏חסד כלפי השבורים.
‏חסד כלפי אלה
‏שראויים לו הכי פחות.
‏אבל זקוקים לו הכי הרבה.
‏לאשמים.
‏מר בלאנק.
‏אתה יודע את האמת.
‏נכון, כן.
‏ועשית מעצמך טיפש עכשיו.
‏כדי שאת תוכלי לעשות זאת מרצונך החופשי.
‏אז כדאי שתעשי זאת. מהר.
‏תודה.
‏האב ג'אד.
‏מה לעשות?
‏מה שנולדת לעשות.
‏תהיה הכומר שלה.
‏תשמע את הווידוי שלה.
‏ברך אותי, אבי, כי חטאתי.
‏עבר שבוע מאז הווידוי האחרון שלי.
‏אמרתי לעצמי שזה התחיל בכוונה טהורה.
‏אבל האמת היא
‏שהכול התחיל בשקר.
‏פרנטיס.
‏ראיתי אותו עורך ‏את טקס סעודת האדון האחרון שלו.
‏זה פרי עץ הדעת, מרתה.
‏כל הוני המקולל.
‏כל החטאים בעולם.
‏כל הדברים שחוה כמהה להם.
‏לכדתי אותם.
‏הם לעולם לא ייפלו לידי רשעים.
‏גופו של ישו.
‏הוא לקח את התכשיט איתו אל קברו.
‏נשבעתי שאשמור על הסוד הגדול הזה.
‏אבל גרייס, היא גילתה שהוא קנה את היהלום.
‏אני לא יודעת איך.
‏היא הבינה במותגי יוקרה.
‏מה יגיע באריזת פברז'ה בהתאמה אישית,
‏שבעצמה שווה אולי 20,000 דולר?
‏שום קשקוש זול או דמות ישו מפלסטיק, לא.
‏משהו בחיתוך פאה, ששווה הון.
‏תכשיט.
‏אבל היא לא ידעה איפה הוא החביא אותו.
‏אז באותו הלילה...
‏היא לא חיללה את הכנסייה בכעס.
‏לא, היא חיפשה את התכשיט שהוסתר.
‏חיים אפלים מלאי ייאוש.
‏אסירה של בושה וביקורתיות.
‏זו הייתה הדרך היחידה שלה החוצה.
‏הבחורה המסכנה.
‏מרתה, מה אמרת לה?
‏אני יודעת איפה החביא אותו
‏ואת לעולם לא תמצאי אותו.
‏זונה קדשה שכמוך.
‏איפה הוא?
‏איפה הוא, חתיכת חרא שכמוך?
‏שמרתי את סוד פרי עץ הדעת
‏נעול בליבי במשך 60 שנה.
‏העול הנורא שלי.
‏עד ש...
‏אתגרתי אותך להתוודות עליו.
‏בגאווה עיקשת,
‏התוודיתי.
‏בפני הכומר הלא נכון.
‏עכשיו הזמן הוא קריטי.
‏ביום ראשון שעבר, בבית הכומר,
‏ורה התעמתה עם ויקס ואת גילית על סיי.
‏יכולתי לקבל את זה שהוא חטא.
‏אבל כשהוא דיבר, משהו התבהר לי.
‏זה היה משהו גדול הרבה יותר.
‏הוא אימץ אליו את הילד הנורא הזה.
‏אז חשדתי.
‏אז התקשרת לחברת הבנייה.
‏תודה רבה, ג'יימס.
‏והייתי בטוחה.
‏הוא הזמין את הציוד כדי לפתוח את הקריפטה
‏ולגנוב את היהלום ‏בשביל חמדנותו ותשוקתו לכוח.
‏החטא המשחית של פרי עץ הדעת יתגלה
‏והכנסייה תיפול
‏בגלל כל מה שפרנטיס הזהיר אותי לגביו.
‏אכזבתי אותו.
‏כל חיי,
‏אני לא הייתי הרעה. אני הייתי הטובה.
‏הנאמנה.
‏שירתי את הכנסייה והגנתי עליה.
‏אם נכשלתי בכך, מה שווים חיי?
‏אני מבין.
‏מטרתי היחידה
‏ונכשלתי.
‏אלא אם כן...
‏אלא אם כן אגנוב את היהלום לפניו
‏ואיפטר ממנו אחת לתמיד.
‏ובאותה ההזדמנות,
‏אקים את ויקס לתחייה כקדוש ניסי שקם לחיים.
‏לא אדם שטעה, אלא סמל
‏שיציל את הכנסייה שלי.
‏צריך רק נס.
‏- האיש החלול -
‏אז גיבשתי תוכנית.
‏מותו של ויקס צריך להיות תעלומה קדושה.
‏בלתי פתירה ושמימית.
‏אבל לא יכולת לעשות זאת לבד.
‏לא.
‏אדם חלש, חשבתי.
‏נואש.
‏מישהו שיתייצב כדי להציל את הכנסייה
‏וילך בתלם כדי להסתיר את בושתו.
‏ושהייתה לו גישה לסמים מרדימים רפואיים.
‏כן. גם זה.
‏הכול קרה לפי התוכנית.
‏אלוהים.
‏היהירות שלי.
‏מרושעת כל כך.
‏מרתה.
‏אני מבין, אני מבטיח, באמת.
‏תמשיכי. אני פה.
‏לא חשבתי על המחיר.
‏תסלח לי, סמסון.
‏סמסון החזק, סמסון הנאמן.
‏סמסון. שבנה את ארונות הקבורה.
‏לעזאזל.
‏אתה תקום שוב לתחייה.
‏הכול יהיה בסדר.
‏אתה תקום שוב לתחייה.
‏הכול יהיה בסדר.
‏אני מבטיחה.
‏הוא לא הבין למה אנחנו עושים את זה.
‏אעשה בשבילך הכול, מלאכית שלי.
‏אבל הוא סמך עליי.
‏כי הוא אהב אותי.
‏אלוהים.
‏איך זה השתבש כל כך?
‏זה היה אמור להיות פשוט כל כך.
‏הרופא ייתן את הסימן.
‏סמסון יוציא את התכשיט.
‏דלת הסתרים תשרת את מטרתה.
‏הכול יצולם במצלמה כפי שתכננו.
‏ד"ר נאט ייסע עם גופתו של ויקס ברכבו
‏וייפטר ממנה בחומר הצמיגי הדוחה שבמרתף שלו.
‏ולמחרת, סמסון יספר ‏את המעשייה על הקדוש שקם לתחייה
‏ועל הברכה שנתן לגנן המאמין שלו
‏לפני שעלה בחזרה השמיימה.
‏נס.
‏זה יכול היה להיות מושלם.
‏אני לא הייתי אמור להיות שם.
‏בהחלט לא.
‏את ידעת
‏מה קרה כשמצאת את הגופה של סמסון?
‏היה לי מושג.
‏לא!
‏אבל רציתי להיות בטוחה.
‏השבח לאל.
‏זה בוצע.
‏ואז הוא סיפר לי את האגדה
‏על איך שהכול בוצע לפי התוכנית.
‏רק אז אמרתי לו שהייתי בקריפטה.
‏ושידעתי שהוא משקר.
‏ואז הוא סיפר לי את האמת.
‏לעזאזל. אסור שיראה אותנו.
‏אלוהים.
‏הטעות השנייה שלי.
‏המעטתי בכוח הפיתוי של פרי עץ הדעת.
‏סיכמנו להשמיד אותו או לזרוק אותו לים.
‏אבל "לך אתן את כל השלטון הזה".
‏ישו עצמו היה עומד בפיתוי,
‏אבל הגבר הנואש והעלוב הזה,
‏רק סמסון ואני עמדנו בדרכו.
‏עכשיו הייתה לו הזדמנות.
‏להסיר את המכשולים,
‏להפליל כומר צעיר שיש לו עבר אלים
‏ולשמור לעצמו את התכשיט.
‏הוא ניצל אותה.
‏ואז רק אני עמדתי בדרכו.
‏הוא הרעיל את הקפה שלי ‏במנה קטלנית של פנטוברביטל.
‏אין לכך תרופה ברגע שנבלע.
‏נטול כאבים.
‏קצת חוסר תחושה בשפתיים.
‏ואז בתוך עשר דקות, ‏הזמן לומר את התפילה האחרונה.
‏ואז הוא התחנן שאבין למה הוא עושה את כל זה.
‏שהכסף יפתה את אשתו המכשפה לחזור,
‏בלה, בלה, בלה.
‏אמרתי לו שאני מבינה.
‏אני מבינה למה הוא עשה את זה.
‏הבנתי הכול.
‏עשיתי את הדברים הללו
‏עם שנאה בליבי.
‏"לי נקם ושילם, אמר ה'."
‏וזה הסיפור שזירת הפשע תספר לעולם, אבל...
‏בתוך ליבי,
‏אני יודעת.
‏"לי נקם ושילם."
‏אלה החטאים שאתוודה עליהם, אבי.
‏שיקרתי, רצחתי,
‏ועכשיו
‏סיימתי הכול בצורה בלתי נשכחת.
‏אבי. מהר, מהר.
‏מה קורה?
‏ידעתי כשראיתי את השפתיים שלה...
‏שכבר מאוחר מדי.
‏היא לקחה פנטוברביטל.
‏אלוהים. תזעיק את האמבולנס מייד! ‏-בטיפול.
‏ייתכן שיש ערכת טיפול ברעל בניידת!
‏סלח לי, אבי,
‏על כל מה שסבלת.
‏סלח לי, אלוהים, על ויקס ועל נאט ועל...
‏סמסון.
‏סמסון המתוק שלי.
‏ועל גרייס.
‏מרתה.
‏גרייס.
‏את בטוחה עכשיו.
‏תשחררי אותה.
‏תשחררי את השנאה.
‏גרייס.
‏כן.
‏אני מבינה עכשיו.
‏הבחורה המסכנה.
‏תסלחי לי, גרייס.
‏אבי...
‏אתה ממש טוב בזה.
‏אלוהים, אב הרחמים,
‏במותו של בנו ובקימתו לתחייה
‏ריצה את העולם אל עצמו
‏ושפך עלינו את רוח הקודש לסליחה על החטאים,
‏ובכהונת הכנסייה,
‏יעניק לך האל מחילה ושלום,
‏ואני מוחל לך על חטאייך.
‏בשם האב, הבן
‏ורוח הקודש.
‏לעזאזל.
‏התכשיט מעולם לא נמצא.
‏הכנסייה נסגרה לזמן מה.
‏- לאחר שנה -
‏הקהילה, מה שנותר ממנה, התפזרה.
‏- הנס החי ‏של מונסיניור ג'פרסון ויקס -
‏חלק קיבלו מה שרצו רק כדי לגלות ‏את הדבר היחיד שכל קדוש יודע...
‏- אירוע חתימה על הספר! ‏מהדורה חדשה -
‏לאלוהים יש חוש הומור.
‏- דרייבן את דרייבן עו"ד ‏נמכר -
‏וחלק קיבלו התחלה חדשה.
‏אולי כדי לגלות את הדרך שלהם, אני מקווה.
‏וחלק קיבלו את הנס שלהם.
‏לא ריפוי או תיקון,
‏אלא מציאת הנחישות להתעורר בכל יום
‏ולעשות מה שנועדנו לעשות
‏למרות הכאב.
‏לחם חוקנו.
‏ולזה אני מתפלל איתך.
‏שתמצא את מה שאתה מחפש.
‏איפה הוא? אתה יודע. ‏-לא! סיי!
‏לעזאזל, אני יודע שאתם יודעים.
‏זו ההזדמנות האחרונה שלכם או שנתבע אתכם.
‏מר ויקס, תירגע.
‏קיווינו שהגישור הזה יפתור את העניין.
‏היא נתנה להם אותו, והם מחביאים אותו.
‏אפשרנו לנציגיך לחפש בכנסייה ובבית הכומר,
‏הם לא מצאו דבר.
‏נוסף על כך, מר בלאנק היה שם כשמרתה מתה
‏והוא מכחיש שקרה משהו בלתי הולם.
‏היי.
‏היי!
‏כל רמז על מכירה, ‏כל תרומה גדולה לצדקה, תיקון הגג,
‏אם תחליף את היין המחורבן ‏של סעודת האדון, אני אשים לב,
‏אני אבדוק, אני אגלה.
‏אני מקווה שתחזור אל הכנסייה יום אחד, סיי.
‏הירושה האמיתית שלך היא האמונה.
‏חתיכת כלב עלוב.
‏הסרטון שלו איתך עדיין פופולרי.
‏כן.
‏"בנואה בלאנק ניד-פאק."
‏"נדפק" באיות בוטה. מה שזה לא יהיה.
‏אנחנו ממשיכים להפיץ את העובדות.
‏על מרתה, על מה שקרה באמת. ‏אבל לא נראה שזה משנה.
‏העוקבים של ויקס מציפים ‏את הפייסבוק שלנו. זה חסר סיכוי.
‏אנחנו חיים בתקופה מדהימה.
‏אתה תהיה פופולרי מאוד ברגע שתפתח.
‏ייתכן שלא באופן חיובי.
‏אתה מוכן להתמודד עם זה?
‏שיבואו.
‏בהצלחה, ילד.
‏תקשיב...
‏אני הולך.
‏המיסה הראשונה שלי תתחיל בקרוב ‏אם אתה רוצה להישאר.
‏נחמד מאוד מצידך.
‏אין... שום דבר שהייתי רוצה פחות מזה.
‏להתראות.
‏- גבירתנו של החסד הנצחי -
‏- הכומר ג'אד דופלנטיסי ‏כולם מוזמנים -
‏ברוכים הבאים.
‏- רצח כתוב היטב: התעורר, איש מת -
‏תרגום כתוביות: עדיאלה דיוויס