Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Poďme všetci spolu, spustíme sa dolu
Tam má otco prácu a my deti školu Každý deň to skúšať
Po sieti sa spúšťať, tenulinkým vláknom Vyšívať to plátno
Každé nové ráno, vítame ospalí
Žijeme voľným pádom
Tým pádom sa vstávať oplatí
Už zajtra, už zajtra je tu babie leto a my poletíme.
Walter, neber veľkého mravca, nech sa zje naraz.
- Zohrievaný už nie je dobrý. - Prečo?
Ja mám rada aj zohrievaného. Len pekne zober čo najväčšieho, Walterko.
Vezmem toho, čo zostal v pasci.
Už aj tak idem neskoro.
A nezabudni cestou vyzdvihnúť za vedro mušieho tuku!
Oci! Ideme ešte skúsiť to lietanie?
Nechápem, prečo z toho robíte takú vec.
Pustí sa vlákno, poletí okolo stromu a je po paráde.
Babie leto je najlepšie z celej sezóny.
Našimi vláknami zdobíme strom a všetko je krásne.
Oci, tak pôjdeme?
- No tak dobre. - Jupí!
Ale musí sa ešte niekto pridať.
- Dedko, babka… - Môžeš…
Jasné, s nami môžeš rátať.
Ide sa!
- Čo sa stalo? - Walter zletel.
Nezletel, skydol sa.
- Walter? - Nespustilo sa mi vlákno.
Potlač, či ti ide?
Hádam si nestratil vlákno.
Bolo toho na teba v poslednom čase príliš.
Keď som bola malý pavúčik, tiež som nemala vlákno.
A nevedela som lietať.
Tak ako teraz pôjdeme zdobiť strom? Veď na ockovom vlákne letíme my všetci.
Tak nepôjdeme, a čo?
- Ale… - Pravdaže pôjdeme.
Aké by to bolo, babie leto bez našich letiacich pavučiniek?
A hlavne by sme mali vyraziť po toho mravca na večeru.
Veru.
- Aj ja pôjdem. - Tak ja sa môžem spustiť po ten muší tuk.
A ja sa zatiaľ postarám o teba Walter.
Dáš si vonný kúpeľ a teplý obklad.
Kde je zas túto sezónu tá pasca na mravce?
Nechápem prečo to tí ľudia stále dávajú na iné miesto.
Babka, pozri, ľudské vlákno.
- A nie hocijaké, hodvábne! - A aké je pevné.
Veď by sa nám mohlo hodiť na lietanie.
Len či je dosť dlhé.
Aha, tam je.
- Dedo, poď sa pozrieť, čo sme našli. - Aj ja som našiel, pasca je pod stolom.
A sú tam mravce?
Ani jeden.
- Ja som to vedela. - Nevadí, máme niečo lepšie.
Vlákno.
Fíha, kvalitka.
- Len skúsme, či je dosť dlhé. - Tak ťahajme!
- A toho mravca kedy pohľadáme? - O chvíľu babka.
Hlavne, že máme na čom letieť.
Bude dosť dlhé, vidíte?
Som nad pascou.
Babka, drž sa.
Musíme sa vytiahnuť späť.
Tak vytiahnime!
No, hotovo.
- A máme mravca! - No vtipné.
- Radšej ma ťahajte hore! - Klesáme.
Joj, počkaj babka. Nejako ináč to musíme vymyslieť.
- Ahoj Ariadna. - Ahoj Hugo.
Kam ideš?
Ja som bola po mravca.
Na druhom už neboli, tak som musela na prvé.
Včera tatko jedného doniesol ale mame sa zdal malý.
Aj naši išli jedného pohľadať. Riadna otrava to, babie leto.
Ja ho mám tak rada!
Milujem keď celá rodina plachtí vo vzduchu.
Túto sezónu budeme zdobiť spodné konáre stromu.
Tak to sa rád pozriem.
- A vy kadiaľ poletíte? - Vlastne ešte ani presne neviem.
No tak dedo, dokedy tu budem takto prilepená?
Nepôjdeme radšej po zadnej stene?
- Počkaj, tam sa niečo deje. - Nie sú tam vaši?
To je tvoja rodina!
- Čo tu robíte? - Ariadna! Hugo!
Babka sa prilepila na mravčiu pascu.
To snáď nie je pravda.
Počkajte babka vytiahneme vás!
Počkám, čo by som nepočkala.
Nejde to!
Musíme vyššie.
Lepšie sa tu zaprieme.
Ariadna poď mi pomôcť.
- Nejde to! - Lily! Dedo!
Musíte vyliezť hore.
Najprv Lily, ale šplhaj opatrne!
Dobre a teraz dedo!
Už som tu. No, točme to!
Nič, stále som prilepená.
No, točme, točme to!
Nejde to. Počkajte.
Pridajte sa! Zaveste sa z tejto strany.
Hej rup!
Stojte, idem aj s pascou!
- Vy dve dolu. Musíte pridržať pascu. - A my ťahajme.
Dedo, zapri sa ešte!
Idem!
Ale bez topánok.
Konečne sa môžem hýbať!
To je škoda topánočiek. Zajtra si musím kúpiť nové.
Čo to tam? Jéj, pozrite sa, čo som našla.
Mravec na večeru!
Niekto ho tu musel zabudnúť.
No, asi ho tu niekto zabudol.
– Skvelé! – Vidíte, bude aj mravec.
Mravec aj vlákno.
No, dlhé je dosť. Také vlákno sa predsa vždy zíde.
Daj si, Walter. Octomilkový vývar ti urobí dobre.
- Oci, už sa ti vrátilo vlákno? - Nie, ale čoskoro sa snáď vráti.
A bude to ešte dnes? Lebo ak nie, máme pre teba náhradné.
Len sa ním musíš poriadne obviazať a poletíme.
Lily, to nepôjde. Ľudská niť je hrubá a nedá sa na nej lietať.
Veď si to ani neskúsil.
Lily, je to obyčajná ľudská hrubá niť.
Viete čo? Ja idem chystať toho mravca.
- Takto nebudeme nikdy večerať… - Alma?
Ako sa to varí?
Najprv nasoliť.
Jáj to bude to najlepší mravec, akého sme jedli.
No tak, poďte mi pomôcť prestrieť.
Veď už idem.
Stále len ten mravec. A pritom ani nepoletíme.
Ale čo? Veď letieť sa dá aj bez vlákna.
Pamätáš Hugo?
Jasné, že pamätám.
Je to už dobrých päťdesiat sezón od chvíle,
keď pavúk spravil na Mesiaci prvý krok.
Malý krok pre pavúka, ale veľký krok pre pavúčí svet.
Naše nohy dopadli na mesačný povrch skôr ako ľudské.
Keby som bol vtedy so svojou raketou odletel,
mohol som byť prvý pavúk na Mesiaci ja.
A nie nejaký križiak, ktorý sa priplichtil k ľudskej výprave.
A prečo si neodletel?
Ja by som chcela aby si bol prvý pavúk na Mesiaci.
No, nefungovalo spojenie so Zemou.
A čo si nepovedal?
A prostredníctvom tejto výpravy sme zanechali mimozemským pavúkom
ten najtrvácnejší odkaz - pavučinu.
Pavučinu? To je riadne trápne. Bez nápadu.
Rodina, poďte sem!
Na Mesiac síce nepoletíme, ale môžeme sa naň pozrieť.
Kedysi som teleskopom pozerala na hviezdy každú noc a keď nejaká padala,
vždy som si niečo priala.
Je najvyšší čas sa k tomu vrátiť.
Len dnes to akosi neviem zaostriť.
Ukáž, ja sa pozriem.
No, viete čo vidím?
Nič.
Dedo? A nepozrieme sa my dvaja radšej na tú tvoju raketu?
Prečo nie?
Rád ti ju ukážem.
Sám som zvedavý či ešte naštartuje.
Pravdaže nič nevidíme, keď je tak zamračené.
Pozrieme sa zajtra. Možno bude jasnejšie.
Uuu, ty si tú raketu robil na streche?
Nebál si sa, že ťa odfúkne?
Z kokónu do vesmíru nepoletíš, vraví staré príslovie.
Tam to je.
Wow!
Pomôž mi. Dvíhajme! Pusti!
Wow!
Vnútri je ukrytý celý lunárny modul.
Prilby aj dýchacie prístroje.
Táto raketa vynesie modul nad oblaky.
A vesmírom už poletí len malá konzerva s krídlami.
Kto vie, či by ešte letela?
Tak to skúsme!
Už je neskoro.
Na let do vesmíru nikdy nie je neskoro.
Pozri, tu chýba gombík.
- Ukáž? - Počkaj, skúsim toto.
Pre pána pavúka, ono to stále funguje.
Počkaj, zadám dráhu na Mesiac.
- Tak. - Dedo ty si fakt macher!
A teda?
Spúšťa sa odletová príprava.
Raketa sa o chvíľu zavrie.
Ale my nemáme pre mimozemšťanov žiaden odkaz.
Zastav to!
To je pravda! Predsa nepoletíme na Mesiac bez darčeka?
Voľačo nájdem a hneď som späť.
Lily, vstávaj.
Pssst, súrne potrebujem tvojho tarantúla.
Ale je to Tarantúlik.
Dobre, tak súrne potrebujem Tarantúlika.
Ako odkaz pre mimozemšťanov!
Ale to je plyšák na spanie. Nemôžem ti ho len tak dať.
- Letíme s dedom na Mesiac, chápeš? - Ale…
Jasné, že nechápeš.
Nechaj si ho. Nájdem si niečo iné. Už nemám čas.
Počkaj!
Dobre, vezmi si ho. Ale aspoň ho odprevadím.
Lily, super! Bude to najlepší odkaz vo vesmíre.
Podľa neho budú mimozemšťania vedieť, ako vyzeráme.
Hugo, kde si toľko? O chvíľu štartujeme.
- Našiel si niečo? - Vezmeme Tarantúla.
Výborný nápad! Lily, to je od teba veľkorysé.
Prišla som ho odprevadiť.
Dobre, ale už poďme.
- Na Mesiac je to ešte ďaleko. - Maj sa tu dobre, segra.
Ahoj Lily! A drž nám palce!
- Štyri. Tri. - Počkajte!
Dva. Jeden.
Lily, takto sme sa nedohodli.
Walter, počul si to?
- Walter, spíš? - Už nie.
Tuším, bude poriadna búrka.
Pozrite, asi bude pršať.
Odpojili sme sa.
Neboj sa, Tarantúlik.
Walter?
- Stratili sme dráhu. - Ako teraz trafíme na Mesiac?
Lily, nerob paniku.
Skúsim to znova nahodiť.
Šššš, neboj.
Ale veď to je mesačný povrch.
Au! Pristáli sme! Podarilo sa.
Takže sme druhí pavúci na Mesiaci?
- Vyzerá to tak. - Išlo to voľajako rýchlo.
Vo vesmíre plynie čas inak.
Musíme byť na odvrátenej strane Mesiaca, keď je tu taká tma.
Tu necháme ten odkaz.
Lily, daj Tarantúla.
Veď si sľúbila, že ho tu necháš. Nemáme nič iné.
Ahoj Tarantúlik.
Lily Websterová, toto je tvoj dar dobrej vôle pre mimozemské civilizácie.
No super.
Poďme, kyslík sa míňa a misia je splnená.
Cesta domov, snáď už nebude taká dramatická.
Tak už poď, Lily. Do rána musíme byť doma.
Štyri. Tri. Dva. Jeden.
- Dobré ráno Alma. - Dobré ráno vospolok.
Dobré ráno. To bola ale v noci búrka.
Elektrina vypadla v celom meste.
Taká tma sa len tak nevidí.
Dnes v noci má byť už jasno.
Oblohu môžeme sledovať zo strechy.
No, to by sme mali.
Videli ste? Padala priamo zo Súhvezdia Perzea.
Kde drahá?
Tam. Rýchlo si niečo prajte!
Veľmi chcem, aby to bol Tarantúlik.
A ďalšia! Pre pána Pavúka.
To je nádhera!
Ukážte ten ďalekohľad. Ja nič padať nevidím.
A mám toľko prianí.
No toto? A to sa tam ako dostalo?
Pozrite, čo som našla. Lily, nie je to tvoj Tarantúlik?
Jéj!
Kde sa tu vzal?
Ja som si to priala, keď padala tá hviezda.
Alebo sme nepristali úplne na Mesiaci.
Ale skôr na streche nášho domu.
- No. - Tak poletíme ešte raz.
Stále môžeme byť druhí.
Tak, kedy znova poletíme?
No
Ale tento raz vezmete aj mňa?
V žiadnom prípade! Také bláznivé dobrodružstvá v tvojom veku!
Len si spomeň na karneval…
Ale Alma, veď sme tam mali nakoniec všetci dobrú zábavu.
No nie?
Trocha nižšie, dedo!
- No, veď to nejako zlepíme. - To už nestihneme.
- Lili, vezmeš si len krídla. - Ale to nebude nič špeciálne.
Ja viem spraviť najšpeciálnejšiu masku na svete.
Poď Lili.
Bude to raz dva.
Škoda takej škrupiny. Nejako to musíme zlepiť.
- Ja by som vedel ako. - Tento raz to skúsime radšej my s Hugom.
Pozrite!
Ale v takejto maske sa nedá hrať.
Takto sa hrá najlepšie na svete.
- Pôjdem s tebou a ukážem ti ako. - To sa krásne pokotúľame!
- Pokotúľame? - Babka!
- Hádam sa, nechceš kotúľať v tvojom veku. - A čo?
Babky si nemôžu užiť trocha zábavy? Dedo, obmotaj ma!
Alma má pravdu. Ešte si ublížiš.
- Ale mohla by si ma aspoň odprevadiť. - Pravdaže, rada!
- Veď ako nastúpiš na výťah? - A kto ma postrčí cez dvere?
Presne tak. Tak už poďme rýchlo Lili.
Nech to stihneme.
Jáj, aspoň chvíľku sa ešte poriadne zabavím.
Len či sa s nami budú hrať?
Pravdaže! S takými krásnymi maskami.
To čo je?
Veď sú zabalené v obyčajnom vlákne.
Počkajte!
Vidíš, vravela som. Nechcú sa s nami hrať.
Nevadí.
Sami sa zahráme!
Ukážem ti, ako sme sa kedysi parádne kotúľali!
Krásne sa kotúľali!
- Veď to je Lili. - Lili?
A kto je v tom druhom klbku?
Moja najlepšia kamoška.
Jé, poďme sa aj my kotúľať!
- Takto to nejde. - Aj my sa musíme obmotať.
Rýchlo, do klbiek!
Takto rýchlo sa točte a hneď sa obmotáte.
- Skočme dolu! - Áno!
Za nami kotúľom vpred!
Juchú!
A čo takto zlepiť to ľudským lepoplastom?
Ach, dedo.
Alebo to zlepme karamelkami.
Niekto sa im isto poteší. Idem za babkou.
A vy si to zlepte ako chcete!
Kotúľanie to je zábava!
Však?
A teraz pozerajte! To bude jazda!
Nie…
Jáj!
Babka! Nič sa ti nestalo?
To bola tvoja babka?
Ja že kamarátka.
Nevedel som, že babky sa vedia tak kotúľať.
Nemala som ju obmotať. Čo ak sa jej niečo stalo?
Babka! Babka! Babka! Babka!
Si celá?
Babka si tam?
- To bola jazda čo? - Ale teraz poď von.
Nejde to.
Neviem sa vytiahnuť.
Počkaj. Odmotám sa a skočím dolu.
Kto sa nebojí, poďte mi pomôcť!
Skočte sem.
Je tu útulne.
Ja sa nebojím.
Ja idem.
Lili je moja najlepšia kamoška aj ja skočím.
Počkaj, ty si veľký druh, pôjdem ja!
Aj ja idem!
Dobre, tak ja počkám vonku.
Au, au, au, moja ruka!
Babka, stiahni ruky dnu.
Nejde to!
Tak ešte skúste potlačiť.
Au, au, au, moja noha!
Tak noha či ruka?
Celá ja…
Tuším ste ma zastrčili ešte hlbšie.
Jaj, keby tu len bol ten môj dedo!
On by ma určite vytiahol.
Tak toto nie je zlé. Ešte jej to stihnete zaniesť.
Tá bude mať radosť.
Určite!
Aspoň budem chvíľu aj ja za chrústa!
A ja vezmem krídlo a pôjdem aspoň na chvíľu
za motýľa.
Počkaj!
Užite si karnevalovú zábavu!
Už ide pomoc!
Babka moja, však si sa ty kotúľala?
Jáj dedo, ja som vedela, že prídeš!
Keby si nevymýšľala, tak ani netreba chodiť.
No, musíme ťahať hore, aj tlačiť dopredu!
Hej, rup! Hej, rup! Ale jemne!
Pozor na tie ručičky a nožičky.
Vydrž, mám tu čosi na tvoju bolesť.
Jáj, karamelové mušky!
Ktosi ide!
- Dedo ty si ten najlepší dedo na svete! - Počujem babku?
Čo vám švitorí?
Babka je tu zapadnutá a vy sa tu špacírujete v maskách.
Doniesli sme zlepenú škrupinu.
Dobre dobre ale teraz nám poďte radšej pomôcť.
Jaj, to sa dalo tušiť.
Lili a babka na karnevale.
Už to pôjde.
Ja ťahám, vy tlačte!
Babka, nič sa ti nestalo?
No asi som to s tou zábavou predsa len
trocha prehnala…
Joj babka babka…
Náhodou, ja už žiadnu babku nemám…
Ale veľmi by som takúto chcel.
Áno, aj mne sa takáto babka páči.
Ale čo ty!
S mojou tiež už nie je zábava.
A tá moja už iba spí.
Nehovor…
A to keby ste ju videli za mlada!
Ooo!
Mami?
Alma?
Jej mami, ty si ale krásna maska!
A čože, karneval sa už skončil?
Tuším, idem neskoro.
Jasné, že neskončil!
Chceli sme pokračovať v zábave.
No tak, šup do masiek!
Jupí a ja budem teraz motýľ!
Tam-tám, di-ra-ra Pám
Tam-tám
Tam-tám, tam-tám tam-tám Tam-tám, tam-tám
No vidíte, len si ešte pekne zaspievajme, kým sa ten mravec spraví.
Veď si môžeme aj zahrať, ako vtedy so Zygobalom.
Tam-tám, dí-ra-ra-pám
Dobré správy, mladý pán, vylosovali vás!
Vyhráváte lístok na koncert slávného gitaristu Zygobala.
Majte sa!
Čo?
To muselo byť asi na tom hudobnom kvíze. Ani som nevedel, že môžem vyhrať.
Wow, ja pôjdem na Zygobalov koncert!
Hurá! Hugo vyhral!
- Výborne, tak to je skvelé! - Dedo, a ja som prečo nič nevyhrala?
A súťažila si?
Zatiaľ nie, ale na budúce si určite zasúťažím.
A kedy je ten koncert?
Wow, veď je to už zajtra!
Ale veď zajtra je tá školská besiedka a ty si tam mal s nami hrať.
Lily. Predsa musíš pochopiť, že dám prednosť
najslávnejšiemu gytaristovi Zygobalovi.
- Ach, ale čo poviem svojim kamarátom? - Veď to!
Určite to zvládnete aj bez Huga, Lily.
- Ahoj Lily! - A kde je Hugo?
- No, on nepríde. - Prečo?
On nebude s nami hrať.
A prečo nie?
- Vyhral lístok na Zygobalov koncert. - A čo budeme teraz robiť?
- Musíš ho presvedčiť. - To vôbec nejde.
Poďme za tým Zygobalom, nech on ten koncert zruší.
Keď on je taký strašne slávny.
Skúsme to nacvičiť sami. Poďme, raz, dva, tri.
Bez Huga to nezahráme.
Tak poďme za tým Zygobalom.
- Poďme! - Poďme.
Za mnou!
Na tretie poschodie!
Ako mu to povieme, keď je taký slávny?
Veď je to tiež len pavúk.
Presne, pavúk ako my.
Chlapi, hrá to výborne. Pridajte ešte hlasitosť.
- Fíha, nie je celkom ako my. - Ja tam nejdem.
- Ani ja. - Mala by si ísť ty, Lily.
Hugo je tvoj brat.
- To je pravda. Nech ide Lily. - No tak Lily, choď!
Choď!
Ale keď on je ozaj veľmi slávny.
Však ho iba poprosíš.
Lily, neboj sa. Choď!
Skúšame ďalej. Oprite sa do toho. A rozsvieťte aj svetlá.
Chlapi! Píska nám to!
Kým to nenastavíte, nehrám.
Čas beží!
Takto ten koncert dnes ani nebude.
- Počuli ste to? Čo to bolo? - Išlo to spoza skrine.
Ja som nic nepočul.
Ako to bolo počuť!
Tá píšťalka sa nezdá.
Zasa. Jasne som počul nejaký piskot.
Takto sa nedá skúšať.
Funguje to!
Počuli ste to?
Teraz už hej šéfe.
Tu sa skrýva nejaký svrček alebo čo.
Znie to skôr ako nejaká píšťala.
Poďme, hrajme!
Takto to nenacvičíme!
Tu sa nedá hrať!
Niekto tam musí byť!
- Hej svrček vylez! - Chlapi čas beží, musíme ho nájsť!
Nikto tu nie je, šéfe.
On nielenže píska, on hrá.
Odkiaľ to ide?
Tam!
Nie! Je to tam hore!
Čo to má znamenať?
Poďte sem!
Tam je, pod pódiom.
- Bežme na druhú stranu. - Späť!
A mám vás!
Deti?
Och! Už ich má.
Aha tu je ďalší.
To je nejaké detské sprisahanie?
Čo tu robíte, decká?
Ale ak chcete autogram, stačilo povedať.
Nie.
Ukážte, na čom ste to pískali?
Obyčajná komária píšťalka?
Aj ja som na takej hrával ako malý pavúk…
Jéj!
Paráda, šéfe!
Hudba je čarovná s každým nástrojom.
Ale dnes koncertuje moja gitara.
Pán Zygobalus, a nemohli by ste ten dnešný koncert zrušiť?
A to už prečo?
Brat mal s nami hrať na koncerte ale vyhral lístok na tento váš.
A my to bez neho nedokážeme.
Veď počuvajte, ako strašne hráme.
To je príšerné…
To pískanie pod pódiom vám šlo rozhodne lepšie.
No, veď to.
Rýchlo babka, už sa to začína.
Výherné losy, vyhrajte ešte dnes.
Dedo pozri, konečne môžem niečo vyhrať!
Tak prosím.
- Dajte mi dva. Alebo nie, dajte mi štyri. - Tak koľko?
Alebo viete čo? Dajte mi všetky!
Veľa pavúčieho štastia mladá pani.
Ej, babka babka.
Nič.
Na budúce sa radšej prihlás do vedomostnej súťaže.
Joj, keď ja si už nič nepamätám.
- Zas nič! - Babka!
Ticho! Už sa to začína.
No.
Koncert je preložený na neskôr. Vraj majú niečo so sieťou.
Dobrý večer milí pavúci!
Dnešný koncert začneme trocha nezvyčajne.
Píšťalkami!
A to nie je ten Zygobalus?
No je to on.
- A ktorý je ten Hugo? - Ja?
Že vraj hráš na gitare. Poď sa ukázať.
Ale ja len tak trocha hrávam.
Veď uvidíme.
Dedo! Ja som vyhrala karamelky!
Pre pána pavúka!
Veď ja som konečne vyhrala!
Á tu sú, tu sú moje karamelky.
Veď som aj zabudla, že som ich vyhrala. Také sú dobré.
- Hodím zopár aj k tomu mravcovi. - Nie. Nie!
- Daj tam radšej trocha chilli. - Chilli nie!
Ó, pre pána pavúka, tu zákernú rastlinu ani nespomínajte.
Vtedy som sa o Lily tak bála.
Ideme sa s Emou spúšťať do šachty.
Už na mňa čaká. Ahojte!
Dobre ale nebehajte po chodbách.
Určite zabudne prísť na obed. Taká je roztatárená.
Ak nepríde ja dojem.
Pozor pozor!
V dome vypukla pandémia svrbivky.
Hľadáme dobrovoľníkov na dezinfekciu pavučín.
Ostatným sa nariaďuje zostať v domácich pavučinách a nevychádzať!
A čo Lily?
Prihlásim sa za dobrovoľníka a pohľadám ju.
Aj ja!
Dobre, dvaja ju nájdeme rýchlejšie.
A mladých dobrovoľníkov nikdy nie je dosť.
- Ale môže to byť nebezpečné. - No.
Veru, naposledy keď tu bola svrbivka,
tak nám ani štyri ruky nestačily na škrabanie.
Dám na neho pozor.
A ja naňho.
No, neviem, neviem.
Tak, rýchlo do šachty!
Juchú!
Tu na chodbe je oveľa väčšia zábava ako v šachte!
To si upleť!
Pozor pozor! V dome vypukla pandémia nákazlivej svrbivky.
Všetkým se dôrazne odporúča
zostať v domácich pavučinách a nevychádzať.
Svrbivka?
Asi nejaká choroba.
- Nákazlivá. - Máme zostať doma.
Ale my nie sme doma.
- My sme tu. - Tak zostaňme tu.
Aspoň sa ešte pohráme.
Pozor pozor!
Pandémia svrbivky.
Vracia sa!
- Zostaňte všetci vo svojich pavučinách. - Radšej sa skryme nech nás nevidí.
- To sú krásne rastliny! - To je asi záhradný balkón!
Kde len môžu byť?
Lily?
Walter?
- Hugo? - Alma?
- Niečo ti prihorelo. - Som taká roztržitá.
Čo ak chytili všetci svrbivku?
No tak Alma, dom je veľký. Chvíľu to potrvá, kým sa nájdu.
Nie. Už nemôžem len tak čakať.
Pôjdem za nimi.
- A čo zákaz vychádzánia? - Budem ho musieť…porušiť.
Juchú!
- Tak to sa pridáme, nie? - Dobre ale chce to maskovanie.
- Ema, pozri! - To je krása!
Také voľačo som ešte nikdy nevidela.
Spustíme sa ako na šmykľavke.
Juchú!
Ema, poď! Šmykni sa aj ty.
Juchú!
To je paráda!
Ema?
No?
Mňa to nejako páli…
Páli alebo svrbí?
No, určite viac páli ako svrbí.
Hmm, aj mňa to už páli.
- Alebo svrbí? - Čo, ak sme sa nakazili tou chorobou?
Pozor pozor. Pandémia.
V dome sa rozšírila nakazlivá choroba. Svrbivka.
- Parádny oblek. - No tak už poď.
Ešte sa budeš tešiť, až si to vyzlečieš.
Lily!
- Lily! - Kam sa len podela?
Pomoc, pomoc! Pomôžte mi, všetko ma svrbí.
Všetko všade ma to svrbí. Pomoc pomoc!
Dúfam, že Lily je niekde v bezpečí.
Mali sme ísť hneď domov.
Teraz sa nemôžeme vrátiť. Všetkých by sme nakazili.
Musíme sa postarať sami o seba.
Ochladím ťa kvapkou vody…
Najprv natriem ja teba.
Au au au to páli!
A potom ty mňa.
Nepomáha to…
Ešte, že som si túto ľudskú masť odložil.
Ha! A predstavte si, oni si ňou mažú topánky.
My sa namažeme celý a nikto si nás v šachte nevšimne.
Ha, ha!
Dobre, len rýchlo.
Ha, ha, ha.
Haló, pozor, pandemická kontrola!
- Alma, čo ma nevidíš? - No, nevidím.
Ak nás nájdu, povieme, že sme na výlete.
Čo to je? Pozri tam, akýsi čierny pavúci.
Možno zmutovaní hovniváli.
Ktokoľvek to je, mal zostať doma!
Hej, vy tam! Vráťte sa domov.
- Tu zúri pandémia! - Zbadali nás!
Utekajme!
To je naháňačka.
Ha! Tam sú!
Okamžite stojte, lebo vás vydezinfikujeme!
Za nimi!
Tam!
Niekto ide. Skryme sa!
Ticho! Prenasledujú nás.
No toto, kam zmizli?
Nevrť sa, prezradíš nás.
Keby to bolo také ľahké, ale keď ma všetko svrbí.
- Niečo sa tam pohlo. - Poďme sa pozrieť bližšie.
Hapčí!
Ale to je, predsa…
Stáť ani hnúť!
Pandemická hliadka! Okamžite sa musíte vrátiť domov.
- Walter? - Alma?
Pre pána pavúka, to je Walter a Hugo!
Čo ste se zbláznili? Čo tu robíte?
To čo vy, hľadáme Lily.
Už som to nevedela vydržať, tak som sa o ňu bála.
A čo to máte na sebe?
Dokonalé maskovanie.
Ľudská masť na topánky.
Ale nechutí dobre.
To sú vaši!
- Tak to ešte tú svrbivku donesiete domov. - Len aby ju už nemala Lily.
No, no.
Alma, no tak, určite je v poriadku.
A čo ak niekde uviazla a nevie sa dostať von?
- Tu. - Tu, tu sme.
Čo?
- Lily. - Lily!
Čo sme sa vás nahľadali?
Tu sme, ale nesmieme k vám.
Poďte rýchlo dolu.
Nemôžeme. My sme nakazené svrbivkou.
Všetko nás veľmi svrbí.
Svrbivkou? Veď stojíte na chilli paprike.
Najštipľavejšej ľudskej rastline.
- Chilli paprike? - No.
- To sú tie červené lesklé plody. - Jáj…
Štipľavé šmykľavky?
- Toto sa môže stať iba mojej segre. - Juchú!
- Nie je to svrbivka. - Ešte, že to všetko dobre dopadlo.
Tentokrát áno.
Ale porušovať zákazy je naozaj nebezpečné.
No.
Máš pravdu, Walter. Na budúce sa radšej aj my prihlásime k dobrovoľníkom.
No, mali by ste.
Ďakujeme ti, Hugo, že si nás dobrovoľne zachránil.
Ako dobrovoľný člen dezinfekčnej hliadky ťa
Hugo rád odprevadí domov, aby si sa zasa kdesi nezabudla.
A ja odprevadím vás ostatných.
Dovidenia Websterovci!
Pandémia! Zostaňte všetci vo svojich pavučinách.
To mi ani nepripomínajte. Musel som vtedy odprevadiť Emu.
No a čo? Veď je to moja najlepšia kamoška.
Babka, kedy to už bude? Hladný som.
Hladný? Len si spomeň, ako sme vtedy šetrili.
To bol hlad…
Keby len to…
Jé!
Longfusovci sa išli potápať do akvária!
A Ema sa tam odfotila s bratmi na sieť.
A majú aj potápačskú bublinu.
Hugo, dajme si aj my takú fotku na sieť.
Na čo trapošiť na sieti?
Radšej rozmýšľaj, ako sa ísť potápať.
No veď, aby aj ostatní videli, ako sa potápame.
Modré vody akvária.
- Dovoľte si dovolenku! - Daj to sem Lili neklikaj na všetko.
Hugo? Keby sme sa odfotilispolu pri akvárku
dali by sme to na sieť?
Keby som bol pri akvárku, tak by som sa potápal
a nie pózoval pred foťákom.
Ale tam sa my aj tak nikdy nedostaneme.
- Nazdar decká! - Kto ste?
- On je z tej reklamy. - Čo tu robíte?
Zatiaľ nič, ale viem čo by ste radi robili vy.
A ja vám to ponúkam.
Akože? Ísť k akváriu?
Presne tak!
Potápať sa, mať nové zážitky a dať o nich vedieť kamarátom.
- Walter, my máme návštevu? - Nič o tom neviem…
- Kto ste? - Teší ma - Agent Žgrlo.
My na sieti predsa vieme o vašich túžbach.
Čo? Aké túžby?
Rád pre vás zabezpečím dovolenku pri modrom akváriu!
Teda tie ryby. To je krása!
Pozorovnie podvodného života je v cene zájazdu.
A bubliny vyrába ten prístroj?
Unikátny a jediný v celom dome.
A dá sa v nich aj potápať?
Pravdaže. Sám som majster podvodného športu…
Všetko je to pekné, ale my na to nemáme.
Môžeme akurát cez víkend zájsť k umývadlu so špinavým riadom.
Ale veď sa stačí zapojiť do programu - Šetrí celá rodina!
Drahý, skúsme to.
- Za to nič nedáme. - Pravdaže. Akvárium máte na dosah!
Konečne by sme si užili potápanie.
A dali by sme to potom na sieť.
Ach, tak dobre. Skúsiť to môžeme.
Našetrené prostriedky si raz, dva spočítame na sporiacej kalkulačke.
Pán Žgrlo, poďte. Dajte si s nami večeru.
- Oh, veľmi rád. - Je to síce len žihľavové želé…
Len? Veď je to fantastické a úsporné jedlo.
A ešte aj mimoriadne zdravé.
S vami pôjde sporenie ako po masle, pani Alma.
Vidíte? Už šetrím.
Netreba ich potom umývať.
Práve ste ušetrili na štyri minúty vašej dovolenky.
Super!
Ukážte, zaujímavá vecička.
Však?
No ale, karamelku na noc by to ešte chcelo.
Pani zlatá, ušetrite si čosi aj na zajtra.
Pravdaže ak nesúhlasíte, karamelky sú vaše.
No, neviem, neviem ako to u nás s tým šetrením pôjde.
Rád tu s vami zostanem pár dní a osobne na to dohliadnem.
Naozaj? To by bylo od vás milé.
Lenže, kde vás ubytujeme pan Žgrlo?
So mnou sa netrápte. Ja sa už niekde zložím.
Hugo, ale odfotíme sa pri tom akvárku, však?
Hej. Ale až keď se poriadne naučíme potápať.
Dobre.
- Tak sa tu majte! - Dovidenia, pán Webster.
- Ahoj oci! - No toto?
Myslela som si, že máme ešte šesť muších vajec a už sú len tri.
Rozkrojíme ich. A vyjde pre každého.
Veď na dovolenke si všetko vynahradíte.
A… pol vajca…
To si radšej ešte zdriemnem.
Na spánok teraz niet času. Ja mám iné starosti.
Kokónové otvory sú priveľké a úniky tepla eště väčšie.
- Výborný postreh pán Webster. - Zaštopkáme to a hneď budú straty nižšie.
Takýto otvor úplne postačí.
Práve ste našetrili na ďalší deň dovolenky.
Jéj! Aj ja si zaštopkám kokón.
Aj ja!
- Vlákno s vláknom spoj. Zimy sa neboj. - Tak, tak.
Vy ste ale šikovná rodinka!
Ej, čo ste sa pomotali?
Však ste ma tu zaštopkali! Potrebujem aspoň jednu karamelku.
A kde sú všetky?
Veď som ešte mala plnú škatuľku.
Počkaj babka, zasvietim. V takom prítmí nič nevidno.
Nesvietiť! Šetriť! Možno len treba dohovoriť vašim pavučatám.
- Žeby to vyjedli Lily a Hugo? - Možno boli tiež hladní.
Aj ja som hladná, tak čo?
No, neviem ako dlho babka ešte vydrží sporiť
Neboj, pozri, ako nám to dobre ide. Môžeme sa rovno baliť k akvárku!
Tu je slnečník.
- Plutvy. - Foťák.
- Ale kde je? - Ty si ho mala naposledy.
Ale vrátila som ho sem.
Len ho pekne pohľadaj. Bez foťáka žiadne fotky na sieti nebudú.
Ujo Žgrlo?
- Cože maličká? - Hľadám foťák.
- Nie je náhodou tu? - Na čo foťák?
Chcem si ho vziať k akvárku.
A vari ste už na tú dovolenku našetrili?
Nie, ale vraveli ste, že čoskoro našetríme.
Hm, čoskoro nie je už.
No tak šup šup, do kokónu šetriť!
- Haló, je tu niekto? - Pán Webster!
- Vitajte doma! - Dobrý večer, čo se to tu deje?
- Čo je to s kokónmi? - Jedinečná úspora.
Zaštopkali sme ich. To je, čo?
- No dobre ale kde sú všetci? - Šetria, pán Webster.
- Šetria. - No toto, to sú veci.
Oh, Alma. Čo tam robíš?
Šetrím spacie sieťky, predsa.
Nech čím skôr nasporíme na tú dovolenku.
Och, mne sa už ani nikam nechce ísť.
Hí? Aha.
- Hugo? - Našla si ten foťák?
Nie, ale našla som toto. V kuchyni na stole.
Aaa, niekto tam maškrtil.
- Babka? - Eee
Ty myslíš, že?
Dobre.
- Hľadáš niečo, chlapče? - No, mám taký nápad.
Ako ešte ušetriť!
Pozrieme sa na to zajtra.
Najlepšie by bylo, pozrieť sa na to, teraz.
Ráno múdrejšie večera.
- Len sa pekne vráť do kokónu. - Ale naozaj to treba vidieť teraz.
Dosť bolo výmyslov.
Šup do kokónu!
Kufrík môj plný. Treba sa nám pohnúť ďalej.
Prestáva to byť bezpečné.
Au au babka!
Keď som taká hladná…
Toto je už ozaj priveľa, musíš si voľačo zobnúť.
Bláznivá rodina! Veď hovorím rýchlo preč!
Kamže, kamže, pán Žgrlo?
Čo sa stalo?
Počuli ste ten výkrik?
Babka ma pohrýzla.
Hladná som bola…
Netreba sa vzdávať, čoskoro sa dobre najete.
Práve ste našetrili na vašu vytúženú dovolenku.
Nič sme nenašetrili.
- Akurát sme hladní a nevyspatí. - Pán Webster, čože zrazu toľko nevôle?
Nevôle! Veď som si skoro zožrala deda.
Lily!
Chyťte ho! Je to zlodej! Pozrite čo všetko ukradol.
Za ním.
- Pôjdete do väzenia, milý Žgrlo. - Ale veď to je omyl.
Modré akvárium už na vás čaká!
Ach, jaj! Ako sme len mohli takto naletieť?
Sedem, osem, deväť, desať.
Koľko?
Desať. Tak sa už poď odfotiť.
Kašli na ten foťák. Poď sa radšej tiež potápať.
Ale čo tá fotka na sieť?
Veď nemusí byť všetko na sieti.
- Aha. - Len si to užijeme a zapamätáme.
Tak dobre!
A tí, čo si to nezapamätajú, tak si to už len užijú.
Jáj, umývadlo so špinavým riadom!
To bol krásny výlet.
Ja som sa tam naučila potápať.
- To bolo fakt parádne. - A tá voda!
Ako im tam pekne kvapkala.
Pozor pozor!
Toto bude nie len najlepší,
ale aj najkrajší, mravec akého ste kedy jedli.
No, teda babka.
Odteraz budeš robiť mravca iba ty.
Jáj to bola dobrota!
A čo keby sme sa predsa len išli pozrieť ako zdobia druhí?
- Keď my nelietame, ja nejdem. - Dobre, ale my môžeme ísť, nie?
Ach, ja si na ten jesenný vietor ešte netrúfam.
Zostanem tu s Lili.
Tak sa tu majte!
- Ahoj! - Ahojte!
Walter? A ty ešte oddychuj.
Lili, možno sa teraz hneváš, že kvôli mne neletíš.
Ale pre mňa to bolo veľmi pekné babie leto.
O všetko ste sa postarali a spravili ste to krásne.
A donesli sme aj ozajstnú ľudskú niť.
A babka sama upiekla mravca.
A stratila všetky topánky.
A Hugo chcel ísť sám od seba pozerať ako sa zdobí strom.
Oci a…
Nepôjdeme sa predsa len aj my pozrieť?
Ale musíš so mnou kráčať.
Jasnačka!
Nezávidím tým malým pavúčikom bez vlákna.
Stále takto kráčať.
Občas si môžeme aj takto poskočiť.
To by šlo!
A ešte trocha vyššie.
A ešte.
Oci, spustilo sa ti vlákno!
Letí!
Juchú!
Vrátilo sa, je späť!
Poďme všetci spolu, spustíme sa dolu
Tam má otco prácu a my deti školu
Každý deň to skúšať, po sieti sa spúšťať Tenulinkým vláknom vyšívať to plátno
Sme spolu už dávno a tma nám nevadí
Drží nás to isté vlákno
Nikto sa, nikdy sa Nikde a nikomu nestratí
Tu a teraz máme seba Ty mňa, ja teba a veľa múch
Tu a teraz máme seba, ty mňa Ja teba a veľa, veľa, veľa
Tu a teraz máme seba, ty mňa
Ja teba a veľa, veľa, veľa
Tu a teraz máme seba, ty mňa
Ja teba a veľa, veľa, veľa