Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
CONDIMENTUL SFÂRŞITULUI
Bine ați revenit! Ce fac copiii?
O să vă placă rața, e specialitatea mea.
Să-mi spuneți, bine?
Sandra, în sfârşit! De mult încerc s-o aduc aici.
Abia aştept să aflu părerea ta.
Megan, masa 3 încearcă să-ți atragă atenția.
E bună, dar îi mai trebuie busuioc.
Aduc eu, tu vezi-ți de treabă!
E cineva acolo?
- Eu sunt. - Rick?
- Acum umbli înarmată? - E o foarfecă.
Dacă iei prin surprindere o femeie noaptea,
e normal să se apere.
- Ce cauți aici? - Nu mai răspunzi la mesaje?
N-am ce să-ți spun.
Bine.
Atunci, eu vorbesc, şi tu asculți.
Bine.
- Nu vinde! - M-am hotărât.
- Pentru numele lui Dumnezeu... - Nu te priveşte.
49% din Chez Minuet îmi aparține.
Şi o să fii plătit.
Bine. Dar nu-i vinde lui Ben!
- E dubios, Min. - Iar începi?
N-o să mă convingi că Ben...
M-a scos din casă, m-a apucat de...
Da, neprovocat. Ai mai spus.
- De ce eşti atât de încăpățânată? - Am fost măritată cu tine.
Dacă nu eram încăpățânată, deveneam preşul tău.
Şi nu am de ales.
Lumea nu se îngrămădeşte să cumpere o clădire
cu probleme de integritate structurală.
- Asta ți-a spus? - Asta au spus inspectorii.
De asta dărâmă clădirea.
Du-te acasă, Rick!
- Unde ai fost? - Afară.
Nu... În seara asta eşti clientă, ai uitat?
- Ştii ce e un client? - Da.
E cel care stă pe scaun şi face "mmm".
Dacă e nevoie de mine la bucătărie?
Dacă e vreo urgență, mă ocup eu.
Ai 15 ani.
- Şi e responsabilă. - Foarte matură.
Poate o să te simți mai bine după ce se încheie afacerea.
Da...
O facem?
Bine.
Dar de ce e o afacere atât de bună?
Min, sunt avocata ta. Dacă nu eşti încrezătoare...
Ba sunt.
Mamă, mătuşa Becky a citit actele de vreo trei ori.
- Rosie! - Are dreptate.
Am mai dat înapoi de două ori. Dar e o coincidență mare.
Sigur.
Ni s-a spus că e mai ieftin să dărâmăm clădirea decât s-o reparăm,
iar compania ta apare şi se oferă să cumpere pământul.
- N-a fost tocmai o coincidență. - E o ofertă foarte bună.
E posibil să fi insistat în fața şefilor că proprietatea valoroasă.
Bine.
Gata.
- Pentru noul tău restaurant! - Pentru un nou început!
Pentru faptul că nu mai trebuie să studiez contractul ăla.
Rick, nu face asta! N-o să se răzgândească.
- Nici eu. - Gândeşte-te la Rosie!
Nu vreau să mă bag în relația voastră.
Bine.
Dar o să fie fiica mea vitregă, şi nu vreau să ratez şansa
să fiu o mamă vitregă bună.
Iar acum mă place.
- De ce nu te-ar plăcea? - Dar îşi iubeşte mama.
Te rog, n-o îndepărta!
Încearcă s-o păcălească pe Min. E dubios.
Rick!
- Nu pot să cred că s-a făcut zece. - Da?
Şi nu sunt acasă. N-am mai fost...
Ce e?
Rick...
Alege-ți mai atent prietenii.
Dar o să te ajut.
Aduc un inspector independent.
O să demonstrez că escrocul ăsta pune ceva la cale.
- O să mă loveşti iar, Ben? - Nu. Am terminat discuția!
Am spus că s-a terminat.
Ce zici, scumpo?
Îmi distruge munca de-o viață şi-mi fură fiica.
Ben, Becky, ieşiți cu Rosie, vă rog!
Pe bune?
Nu face asta!
Te rog.
Am făcut-o deja.
Iubitule...
Vino!
Bună dimineața!
Te simți bine?
Ce s-a întâmplat?
Tata...
- Se poartă de parcă m-ai fi furat. - Nu vorbeşte serios.
Mereu vorbeşte aşa.
De parcă aş fi proprietatea lui, doar pentru că am genele lui.
Vino încoace!
Doar pentru că n-ai genele mele nu înseamnă că nu eşti fiica mea.
- Bine. - La treabă!
Cred că aş vrea să-mi cunosc mama naturală.
Bine.
Nu te deranjează?
Sigur că nu.
Tata nu vorbeşte despre ea.
N-am nimic de la ea. Doar eşarfa...
Rosie...
Pot să-ți spun un secret?
Părinților le pasă doar să aibă copii fericiți.
Lily îmi trimite o felicitare de ziua mea în fiecare an.
Aşa e.
N-ar face asta dacă nu i-ar păsa.
Dar ai remarcat că nu scrie şi adresa expeditorului?
Şi ce?
Poate nu vrea să fie găsită.
- Tocmai ai spus că nu te deranjează. - M-ar deranja să suferi.
Putem termina discuția asta mai târziu?
Sigur.
- Ben a venit la micul-dejun. - Serios?
De asta faci croasante? Ai scos artileria grea!
- Îmbracă-te! - De ce? N-o să se uite la mine.
Ar trebui să plec la muncă.
Le place să ajung înainte de prânz.
Şi eu trebuie să plec la restaurant.
- Da? - Da.
Nu e mare lucru, dar tatăl tău m-a rugat să vin.
Şi te duci?
Părea supărat. Contractul e semnat.
Nu strică să-l ascult.
- Vrei să te duc? - Dacă e în regulă...
Da.
Ar fi grozav.
Strânge farfuriile!
Am încheiat afacerea...
Asta înseamnă că...
Da?
Nu mai există niciun conflict de interese, nu?
Mă duc să văd ce vrea Rick.
Da...
- Ne vedem mai târziu? - Clar!
Rick?
E cineva?
Hei!
Doamne!
Rick!
Dumnezeule!
Am nevoie de o ambulanță.
E fostul meu soț.
L-am găsit şi cred că e mort.
Sunt la restaurantul Chez Minuet. Grăbiți-vă, vă rog!
Rick!
Doamne, Rick!
Rick?
Iubitule?
Dă-te! Trezeşte-te!
Nu respiră!
Nu respiră! Ce ai făcut?
N-am...
L-am găsit aşa...
Emma, să-i lăsăm să se ocupe de el. Vino!
N-are semne vitale. Nu are puls.
Uită-te la pielea lui!
Îmi pare rău, nu putem face nimic.
- Trebuie să chemăm legistul. - Eu sunt medicul legist.
Dră Mitchell, îmi cer scuze. Nu v-am recunoscut.
Nu-i nimic.
Subiectul e declarat mort la...
Emma, îmi pare...
Min?
Îl ducem la morgă. Criminaliştii au adunat toate probele.
Bine. Să...
Du-te acasă, bine?
Vin la tine când pot.
- Vreau s-o sun pe Emma. - O să vină în curând, scumpo.
De ce durează atât? Poate au reuşit să-l aducă la viață.
A fost declarat mort la restaurant.
Emma a luat decizia. Îmi pare rău.
- Am fost rea cu el. - Nu-i adevărat!
Ba da.
A vrut să mă îmbrățişeze, dar n-am putut.
- Scumpo! - Trebuia să mă port mai frumos.
Emma!
Rosie...
Mulțumesc că ai venit, Emma.
Min...
De ce l-ai chemat pe Rick la restaurant azi?
Nu l-am chemat.
El m-a chemat pe mine.
Tu ce căutai acolo?
A fost agitat toată dimineața.
Apoi mi-a spus că i-ai scris să vă vedeți la restaruant,
să faceți o înțelegere.
Poftim? N-a fost aşa.
Pot s-o demonstrez.
M-am gândit să vin ca să mă asigur că-şi păstrează cumpătul.
Era foarte supărat şi...
- Ciudat! - Ce?
Mesajele nu mai sunt.
Deci nu poți dovedi că nu tu ai aranjat întâlnirea.
Se pare că nu.
Min, trebuie să ai grijă!
Dacă se descoperă ceva neobişnuit, o să fii considerată suspectă.
Toată lumea v-a văzut certându-vă la restaurant.
O să-i spun detectivului ce a zis Rick.
Dacă nu poți dovedi că n-ai trimis mesajele...
Nu, de ce le-aş fi trimis?
Emma?
Tata a suferit?
Nu ştiu, draga mea.
Încă nu ştim cum a murit.
Cine ar face aşa ceva?
Ce e?
- Nu ştiu, dar... - Ce?
Rosie, trebuie să te odihneşti.
Ținem legătura.
Da.
- Cine ar face aşa ceva? - Nu ştiu.
Cine v-ar trimite ție şi tatei mesajele alea?
De ce te-a chemat acolo, dacă plănuia să-l omoare?
Singurul motiv care-mi trece prin cap e că voia ca eu să-l găsesc.
De ce?
Pentru că nu voia să am alibi pentru ora morții.
Ştii ce? Nu ştim când a fost ucis.
Poate murise cu ore bune înainte să-l găsesc.
Dar...
Tu şi Ben puteți declara că nu m-am apropiat de el.
Nu ştim cum a murit.
Poate a făcut infarct, puteau fi mai multe cauze.
Dar ce ai găsit pe podea...
Nu ar fi fost acolo, dacă tata făcea infarct.
Ştiu.
Ai dreptate.
Şi polițistul care m-a interogat voia să ştie ce căutam acolo.
Dar ştii ce?
Nu ştim foarte multe acum.
- O să găsim o rezolvare împreună. - Vorbeşte cu Ben!
Nu ştiu... Tatăl tău m-a avertizat în privința lui aseară.
A spus că restaurantul nu are nicio problemă.
Tata spunea mereu aşa ceva.
Ştiu. De asta l-am ignorat mereu.
Dar faptul că s-a întâmplat azi, iar eu am vândut restaurantul aseară...
Mă întreb dacă există o legătură.
- Minuet Duval? - Eu sunt.
Mă bucur că v-am găsit. Sunt detectiv Johnson. Am venit...
Din cauza decesului fostului meu soț.
Putem discuta undeva?
Da, să mergem aici.
În prima declarație ați spus
că soțul dv. v-a trimis un mesaj, să vă întâlniți.
Da, dar mesajele nu mai erau în telefon.
Majoritatea aplicațiilor permit
ştergerea mesajelor după ce au fost citite.
Probabil că a făcut asta.
Pot fi recuperate mesajele care dispar?
- O să ne interesăm. - Mulțumesc.
Între timp, dacă vă amintiți ceva care ne-ar putea ajuta, anunțați-ne!
Sunt suspectă, nu?
Sunteți persoană implicată în caz.
Nu sunt vinovată.
Am vrut s-o spun.
Şi nu spun că eu şi fostul meu soț nu aveam dispute.
Era un bărbat dificil.
Dar tocmai semnasem un contract care mă eliberase,
puteam deschide o nouă afacere fără el.
De ce aş face asta?
O să primim rezultatele autopsiei în dimineața asta
şi o să ştim mai multe atunci.
- Pot să merg la Ben Roberts? - Intrați!
Bună, Ben! Voiam să te țin la curent cu achiziția Chez Minuet.
Rick încă blochează vânzarea restaurantului.
Bună, Min!
De ce mi-ai spus că Rick nu poate împiedica vânzarea restaurantului?
Pentru că nu putea.
"Rick blochează vânzarea restaurantului."
"Chiar dacă Min ne acceptă prețul, el ne poate încurca planurile."
Mi-ai citit e-mailurile.
Era pe ecran.
Bine.
Teoretic, putea bloca vânzarea.
Putea s-o întârzie, obligându-te să obții un ordin judecătoresc.
- M-ai mințit. - Nu.
Dar ştiam că pot s-o rezolv singur,
fără să ai de-a face cu Rick mai mult decât e cazul.
Min, ce s-a întâmplat?
E mort.
Rick?
De asta am venit.
L-am găsit după ce m-ai lăsat la restaurant.
Nu se ştie ce s-a întâmplat. Îi fac autopsia.
Vreau...
Cred că a fost ucis.
Da...
Cu ce pot să te ajut?
Scuze...
Cu nimic.
Cred că trebuie să fiu printre oameni de încredere acum.
Min!
Fugi cât mai poți
- Nu era nimeni lângă maşină? - Nu.
O să vedem ce descoperim pe camerele de supraveghere.
În altă ordine de idei, câtă lume ştia rețeta specialității dv.?
Parfeul meu? Ce legătură are cu asta?
Eu, fireşte...
Şi Rick. A creat rețeta cu mine.
Şi alți cinci-şase bucătari cu care am lucrat în timp.
Îmi puteți da o listă cu numele lor?
Sigur că da. În legătură cu biletul...
Ce e asta?
Raportul autopsiei. Fostul dv. soț a fost otrăvit.
Otrăvit?
Dl Sinclair avea în stomac mâncare semidigerată
ce conținea cianură.
Nu!
Şi jumătate de porție din specialitatea dv.,
conținând la rândul ei cianură, pe una dintre mese.
Trebuie să vă anunț că moartea lui e considerată crimă.
Mă credeți vinovată?
Cred că ne continuăm ancheta
şi v-aş fi recunoscător dacă n-ați părăsi zona.
Voiați să spuneți ceva.
Da.
E o prostie, dar biletul îmi amintea de scrisul soțului meu.
- Scrisul lui? - E diferit.
Dar A-ul şi felul în care e coada C-ului se duce spre interior...
O să țin minte asta.
Mulțumesc.
Bună, Becky...
Putem să ne vedem?
Bună, Emma!
Bună! Ce faci?
Încă nu-mi vine să cred ce s-a întâmplat.
Sincer, doar tu îl iubeai la fel de mult ca şi mine.
Şi...
Nu vreau să fiu singură acum.
Şi vreau să-ți arăt ceva.
Poți să vii pe la mine?
Nu pot, i-am promis mamei că stau acasă cât e la Becky.
Sigur nu s-ar supăra dacă ai veni la mine.
- Ne întoarcem înaintea ei. - Bine.
Nu ştiu cine ar face aşa ceva.
Sau de ce.
Şi de ce să fii acolo imediat după ce a murit?
Asta a întrebat şi Rosie.
Dacă vrei să ucizi pe cineva,
e logic să aduci pe altcineva la fața locului.
- Am câteva întrebări. - Cum ar fi?
Bine...
Ți-am spus că Rick mă aştepta în grădina de ierburi a restaurantului.
Da.
Spunea că e sigur că nu e nicio problemă cu clădirea.
Inspectorii consiliului l-ar contrazice.
Exact.
Nici nu m-aş fi gândit la asta, doar că...
A fost ucis imediat după aceea.
Am verificat contractul de patru ori
şi pot confirma legitimitatea studiilor.
Ştiu.
Dar cred că Ben mă minte.
Spunea că Rick nu putea bloca vânzarea restaurantului.
Nu, Rick deținea 49%. Putea interveni în vânzare.
Susține că nu voia să mă streseze.
Dacă era ceva suspect, aş fi remarcat.
Ştiu. Eşti o avocată excepțională, dar nu eşti inspector cadastral.
Am o idee.
Am o prietenă în oraş care lucrează ca inspector cadastral.
- O să-i arăt raportul. - Mulțumesc.
- Vii diseară la cină? - Sigur nu vrei să fii singură?
Nu.
Rosie o să se bucure să te vadă. Fac pricomigdale.
Nu pot să refuz aşa ceva.
Ştiu că încă nu e ziua ta,
dar, după ce s-a întâmplat,
poate vrei să primeşti cadoul acum.
- O maşină? - De la tatăl tău.
N-a spus nimic din cauza mamei tale.
- Tata mi-a cumpărat-o? - Cu luni în urmă.
- Dar mama ta... - Ce-i cu ea?
Crede că eşti prea tânără să ai o maşină la 16 ani.
Mi-a plătit lecții de condus de ziua mea.
Bine...
Vrei să faci o tură?
Da, sigur.
Rosie?
Rosie!
N-am nimic, mamă. Şi uite ce maşină am!
- Poftim? - Era cadou de la tata.
Emma mi-a dat-o mai devreme, având în vedere ce s-a întâmplat.
I-ai cumpărat o maşină fără să vorbeşti cu mine?
Mamă, am făcut o tură, îmi place.
- Ai 15 ani! - Ştiu câți ani am.
- N-ai nici permis de elev. - O să-l iau în curând.
- Ce-a fost în mintea ta? - Las-o în pace!
- E în regulă. - Ba nu e.
Doar pentru că tu mă tratezi ca pe un copil
nu înseamnă că trebuie s-o facă toată lumea.
Acum eşti matură?
Dar nu poți să respecți nişte cerințe simple.
Poftim?
Nu ştim ce individ periculos bântuie pe aici.
Eram cu Emma? De ce nu ai încredere că pot lua decizii?
Am crezut că mai uită de probleme.
Sunt doar urme de încălțări? Nu a fost luat nimic?
Nu, dar uşa era larg deschisă. Şi urmele sunt uriaşe.
Nu se potrivesc cu pantofii mei sau ai fiicei mele.
Am găsit ăştia în magazie, domnule detectiv.
Îi recunoaşteți?
Sunt ai fostului meu soț.
Sunt acolo de ani buni.
Înțeleg.
Credeți că cineva a împrumutat boncancii fostului meu soț
ca să-şi ascundă urmele?
O să ne interesăm.
Poate că poartă aceeaşi mărime ca soțul meu.
Domnule detectiv, mă tem că cineva încearcă să dea vina pe mine.
Altfel, de ce ar face să pară că eu l-am chemat pe Rick la restaurant?
De ce a otrăvit specialitatea mea?
Sincer, ar fi o greşeală să facem speculații acum.
Nu mă credeți, nu?
În clipa asta nu cred nimic.
Am indicii şi goluri unde ar trebui să fie indicii.
Domnule detectiv...
Vă anunț dacă mă puteți ajuta să mai acopăr nişte goluri.
Bună!
Poştaşul mi-a dat asta.
E pentru Rosie.
Rosie, ai primit o scrisoare.
Şofran.
Nu ştiu cât ai, dar îmi amintesc că ai spus...
Un bucătar nu poate avea prea mult.
Doar trei stigmate în fiecare floare.
Acum au înflorit, dar nu rezistă mult.
Îmi pare rău, nu ştiam.
O să-şi revină în curând.
Şofranul petrece mare parte din an în pământ,
iar toamna prinde viață, când totul moare în jur.
Îmi pare rău.
Ar fi trebuit să-ți spun că Rick putea bloca vânzarea.
Dar ar fi fost aproape imposibil s-o facă.
Ştiam că ai fi preferat să nu...
Vorbesc cu el, să-l văd, să-mi amintesc că există?
Da...
Ți-am spus ceva ce era practic adevărat,
apoi am făcut să fie adevărat.
Cred că ucigaşul lui Rick încearcă să dea vina pe mine.
- Cine ar face asta? - Nu ştiu.
Pot să-ți spun ceva?
- Trebuie să mă duc. - Da, du-te!
Ce e? S-a întâmplat ceva?
"Dragă Rosie, la mulți ani!"
"Acum că ai 16 ani, e timpul să punem capăt legăturii noastre."
"E ultimul mesaj pe care ți-l trimit. Cu dragoste, Lily".
- Înțeleg. - Eu nu.
Îmi trimite aceeaşi felicitare în fiecare an.
"Lui Rosie, cu dragoste, Lily".
Acum îți trimite o scrisoare prin care te reneagă.
Dacă nu voia să-mi mai scrie, putea să se oprească.
Scumpo... Habar n-are ce pierde.
- Nu pare să fie de acord. - Nu te cunoaşte.
Mamă!
Uită-te la mine!
Eşti un dar, înțelegi?
Dacă nu vede asta, nu merită un loc în viața ta.
Trebuie să afli ce a pățit tata. Tot!
Promite-mi!
Promit!
Dar, dacă eu o să caut răspunsuri, trebuie să te ştiu în siguranță.
- Nu vreau să te dădăcesc. - Să stau în casă?
- Da. - Nu sunt în siguranță aici.
Cineva a intrat fără să fi spart uşa.
Înseamnă că avea cheie.
O sunăm pe mătuşa Becky, să vină mai devreme.
Oricum venea la cină. Mă întorc cât pot de repede.
- Unde te duci? - La restaurant.
- Nu face asta! - Îl cunosc foarte bine.
Poate găsesc ceva care nu se nepotriveşte.
Nu te poți duce îmbrăcată aşa.
Cineva l-a ucis pe tata, a intrat în casă.
Dacă îți bagi nasul la locul crimei, nu poți să arăți ca tine.
Bine...
Pentru noroc.
Mamă?
Doamne! Te simți bine?
- Ce s-a întâmplat? - Tu să ne spui!
Nu te-ai întors după două ore, şi am venit să vedem dacă eşti bine.
Îți aminteşti ceva?
Iartă-mă!
Am fost lovită în cap.
- Min, omul care te-a lovit... - Dacă l-a ucis pe tata?
- L-ai văzut? - Nu.
- M-a atacat de la spate. - Trebuie să anunți poliția.
De ce presupunem că există o legătură între aceste evenimente?
Poate că am surprins pe cineva care jefuia restaurantul.
- Deşi... - Ce?
Când am ajuns, am folosit cheile ca să descui.
Nu era niciun geam spart.
E ca la noi acasă.
Cine a intrat avea cheie.
Să mergem!
- Eşti bine? - Da.
Atenție la picioare!
Rosie are dreptate, trebuie să mergi la spital.
N-am nimic.
Bine, am o durere de cap cumplită, dar în rest n-am nimic.
Scumpo...
- Ți-am promis pricomigdale. - Dar mama ta s-a rănit.
Le-a făcut săptămâna trecută, doar le-am dezghețat.
Faci față unor veşti?
- Ce fel de veşti? - Presimțirea ta era corectă.
Cum adică?
M-a sunat prietena mea inspector cadastral.
Spune că sunt multe erori în raportul privind restaurantul.
Şi?
Sunt chestii tehnice.
Au încadrat clădirea la C4, în loc de B3.
Pe scurt, nu crede că raportul poate fi autentic.
Dar asta înseamnă că...
Tatăl tău avea dreptate şi raportul a fost falsificat.
Dar cine ar vrea să închidă restaurantul? Tuturor le place.
Îşi doreau mult pământul şi ştiau că nu-l pot obține
câtă vreme pe el e un restaurant de succes.
Dacă e vorba despre pământ
şi Ben a cumpărat pământul înseamnă că...
Credeți că Ben l-a ucis pe tata?
Nu ştiu. Nu ştim.
Dar vreau să văd ce are de spus.
Pot să vorbesc cu Ben Roberts?
Min, bună!
Tu ai fost?
Tu ai falsificat raportul inspectorului?
- Hai să vorbim în biroul meu! - Nu, spune-mi că n-ai fost tu!
Nu te cred.
Jur că pot să-ți explic.
- Poți să-mi explici? - Da.
Îmi explici cum ai mituit un inspector cadastral
să mă convingă să-mi demolez restaurantul?
Nu crezi că e cam târziu?
Aveai nevoie de pământul ăla, nu?
Îți trebuia proprietatea aia.
Ce ai făcut pentru ea?
Nu, contractul e anulat.
Nu poți face asta.
Ba pot. Ştii de ce? Îmi retrag acceptul.
Deja ai semnat contractul.
E târziu.
Clădirea îmi aparține.
O să fie demolată mâine, conform programului.
Ben...
Alo?
Da, eu sunt.
Vin imediat.
Doamne!
Ce s-a întâmplat?
- Ce se întâmplă? - Nu.
Lasă-mă un pic!
Emma!
Ben!
Ben, ce se întâmplă?
Acum mă asculți?
Al cui e cadavrul ăla? Ce s-a întâmplat?
Nu vreau să vorbesc acum. Îmi pare rău.
Dră Sinclair?
- Mă duc s-o chem pe mama. - Nu, cu tine vrem să vorbim.
Putem intra?
Am venit pentru că am reuşit să identificăm
cadavrul îngropat sub Chez Minuet.
E Lily Sinclair.
Adică mama mea naturală?
Cadavrul a fost îngropat sub clădire acum cel puțin 14 ani.
Nu se poate. Îmi trimitea scrisori. Cărți poştale.
Aşa e. În fiecare an, de ziua lui Rosie.
Trebuie să presupunem că au fost trimise de altcineva.
De unde ştiți că era cadavrul lui Lily?
Nimeni nu i-a cerut o mostră de ADN lui Rosie.
Am fost informați care are putea fi identitatea ei,
aşa că am comparat fişele dentare.
Pot să întreb de la cine vine pontul?
Rosie nu ştie să aibă alte rude din partea mamei.
Nu am voie să vă ofer această informație, îmi pare rău.
- Domnule detectiv! - Dar sigur e mama?
Mamă, cutia mea a dispărut.
- Ce cutie? - Cu scrisori aniversare.
De la Lily? A dispărut.
Urmele de la uşa din spate!
Poate că era ucigaşul lui Lily.
- Poate... - Şi a fost în camera mea.
- A mai dispărut ceva? - Nu, totul era neschimbat.
Deci cine a luat cutia ştia unde o găseşte.
- Da. - Cine ştia unde o ții?
Doar tu.
Şi tata, dar el...
Bine.
Mamă, e omul care încearcă să dea vina pe tine?
Nu ştiu.
Dar ştii ce ştiu?
Mama nu m-a abandonat.
Nu, scumpo. Te-a iubit.
Vreau să vorbesc cu Ben.
Cu Ben?
- Era distrus ieri. - Aşa e.
- M-ar putea ajuta. - Scumpo...
Ne-a mințit ca să pună mâna pe clădire.
Şi vreau să-l ascult. Cred că a cunoscut-o pe mama mea naturală.
Poftim?
Bună dimineața! Îl caut pe Ben Roberts.
- Aveți programare? - Nu, dar...
Bună! Sunt Rosie, noua lui stagiară.
Încă n-am legitimație.
Pot să mă duc în birou? Nu vreau să întârzii.
- Sigur, intră! - Mulțumesc mult.
Rosie, ai grijă! Te aştept afară.
Rick, nu te băga în viața ei! Vorbesc serios.
- Vorbesc serios. - Lasă-mă!
Doamne!
Rosie!
Hai! Deschide!
- Mamă! - Deschide imediat!
Matthew, e în regulă.
Bine, Ben.
Te ascult!
Bine.
Era sora mea, Lily.
Cadavrul găsit.
A plecat de acasă acum 16 ani.
Tocmai născuse.
Fugea de soțul ei.
Era un ticălos.
Era agresiv cu ea, o izolase de familie.
Doamne... Ben...
Era atât de speriată, că a fugit.
N-a spus nimănui, nici măcar mie.
Aici suntem împreună, cu mult timp în urmă.
Seamănă cu mine.
E eşarfa mea!
Mamă, poartă eşarfa mea.
- Şi n-ai găsit-o? - Am căutat-o.
Ani întregi.
Până la urmă, m-am dat bătut.
Într-o zi beam o cafea în parc.
- Şi m-ai cunoscut pe mine. - Da.
De cum te-am văzut, am ştiut că mi-am găsit nepoata.
Apoi m-ai prezentat mamei tale.
Credeai că o s-o vezi pe Lily.
Inițial mi-am zis că şi-a schimbat numele.
Dar erai tu.
Atunci am ştiut că sora mea a murit.
De ce nu ne-ai spus?
Nu puteam risca. Aveam nevoie de semnătură.
El a ucis-o.
Şi a aruncat-o într-o groapă,
apoi a făcut pe afaceristul deasupra ei timp de 15 ani.
Trebuia s-o scot de acolo. Asta era tot ce conta.
Nu-l cunoscusem pe soțul lui Lily.
Nu ştiam unde o ascunsese.
Doamne! Până ți-am spus eu.
A fost prima noastră discuție.
Ai spus că fostul tău soț deținea clădirea
de dinainte să fie încheiată.
A ținut-o un an fără să facă nimic cu ea,
apoi mi-a dat-o mie.
De ce să accepte o pierdere atât de mare?
Rick avea multe defecte,
dar se pricepea la afaceri.
Şi refuza s-o vândă, mai ales ție.
De asta erai atât de drăguț cu mine.
Trebuia să te asiguri că am încredere în tine,
în ciuda avertismentelor lui Rick.
Nu, n-a fost aşa.
Aş fi vrut să ne spui adevărul, Ben.
Ce ai fi zis?
Nu mi-a plăcut să vă mint.
Îmi pare rău, dar...
Începe să pară că tu l-ai ucis.
- Aveai motive. - Asta crede şi poliția.
Am fost acolo toată dimineața.
Şi te-au eliberat?
Probe insuficiente.
Ştiu că am motive,
dar nu am nicio legătură cu felul în care a fost ucis
şi cu momentul crimei.
N-o să plâng la înmormântarea lui, dar n-am nicio legătură cu asta.
- Ştii ce e cel mai ciudat? - Ce?
Singurul om despre care ştiu că sigur nu l-a ucis pe Rick e Ben.
- A mințit, a comis fraudă. - Da.
Dar, când Rick a fost ucis, Ben era cu mine.
Atunci, cine l-a ucis?
Cine mi-a pus biletul pe parbriz?
Cine a intrat în casă şi a furat scrisorile lui Rosie?
- Cine m-a lovit la restaurant? - Crezi că e în zonă.
Ştie ce maşină am, ştie că mă duceam la Ben.
A intrat în restaurant fără să declanşeze alarmele.
Singurii oameni care ştiu lucrurile astea
suntem eu şi Rick.
Iar el e la morgă.
Cu cât aflăm mai multe, cu atât par mai vinovată.
Felul în care a fost ucis, când s-a întâmplat...
- Şi eu m-aş bănui. - Eu nu te bănuiesc.
Nici Rosie.
În ultimele zile, parcă mă priveşte altfel.
- Parcă s-a schimbat ceva. - Sigur ți se pare.
Bine.
Dacă mai e în zonă înseamnă că are o ascunzătoare.
Unde?
Asta e întrebarea.
Scumpo, îmi dai nişte lapte?
Rosie?
- Cui îi scrii? - Lui Ben.
Îmi vorbeşte despre mama mea naturală.
Şi ea făcea prăjituri.
Cică avea o rețetă excelentă pentru fursecuri cu unt de arahide.
Încearcă s-o găsească pentru mine.
Pare ceva deosebit.
Pot să termin eu zahărul cu migdale?
Sigur.
Mă întreb dacă...
- Nu contează. - Ce e?
Voiam să spun să fim precaute fiindcă Ben ne-a mințit în trecut.
Mamă, a mințit doar ca să găsească trupul mamei mele naturale.
Ştiu, sunt de acord, dar...
Te vrea în viața lui.
Mamă?
Da.
În dimineața când a murit tata, m-am trezit la nouă.
Ai ieşit înainte să mă trezesc?
Da.
M-am dus la magazin, să iau esență de vanilie.
Ştiu cum pare.
Eram acolo când a murit, avea mâncarea mea în stomac.
Vreau să ştii că...
Mamă?
Doamne! Rosie? Eşti bine?
Rezistă! O să fie bine.
Rosie! Am nevoie de o ambulanță!
Nu respiră!
Tocmai am aflat. Biata mea Rosie, cum te simți?
Bine, Emma. Eşti mai rău decât mama.
- Ce s-a întâmplat? - A fost vina mea.
Am făcut zahăr cu migdale la restaurant
şi am adus şi acasă pentru că îi place lui Rosie.
Cine l-a otrăvit pe Rick
a pus otrava în zahărul cu migdale după ce l-ai făcut.
Dar înainte să-l aduc acasă.
Otrava care l-a ucis pe tata a ajuns în frigiderul nostru?
Şi toată lumea ştie că el se opunea vânzării restaurantului.
Şi poliția ştie că tu l-ai chemat pe Rick la restaurant.
Deci... Mijloace, mobil şi ocazie.
Vin imediat.
O să fie bine, scumpo.
Sunt mulți oameni care te iubesc.
- Orice s-ar întâmpla, o să fie bine. - Mulțumesc.
Ce faci? Eşti bine?
Da, sincer. Tu ce faci?
Bine şi eu.
Gata, Rosie are nevoie de odihnă.
- Mamă, n-am nimic. - Rosie! Du-te în pat!
- Mă întorc la muncă. - Plec şi eu.
- Vreau să urmăresc o pistă. - Da?
Da. M-am gândit că ucigaşul se ascunde în zonă.
Cred că ştiu cum reuşeşte. Te sun.
Bine. Mulțumesc.
- Min... - Ben...
- Scuze! - Începe tu!
Vreau...
Sper ca într-o zi să-mi dai ocazia să-ți recâştig încrederea.
Sinceră să fiu...
Deja ai făcut-o.
Era sora ta.
Eram furioasă... Sunt furioasă pe tine.
- Ştiu. - Dar aş fi făcut acelaşi lucru.
Mulțumesc.
Vrei să facem cafea?
Mi-ar plăcea.
- Cât durează să comanzi cafea? - E o chestie decisivă?
Nu, sunt curios să ştiu cum stăm.
- Aici nu judecăm. - Nu judec, am timp.
Min, verifică-ți mesajele. Îmi partajez locația.
Mi-am dat seama unde se ascunde criminalul.
Asta, dacă ai dreptate şi nu e deja în Hawaii.
Are nevoie de un loc gol, unde nu-l caută nimeni,
dar are apă curentă şi frigider.
Trebuie să închid. Sună-mă!
E Becky. Crede că ştie unde se ascunde criminalul.
Unde e?
- Mi-a trimis localizarea. - S-a dus singură?
- Recunosc locul ăsta. - Ce e?
Nimic. Eu şi Ben trebuie să verificăm ceva.
- Bine, dar... - Totul o să se explice.
Hai!
- E cabana lui Rick. - Asta indică?
Da, locuieşte în vila din oraş, dar păstra locul ăsta pentru weekenduri.
Becky crede că ucigaşul se ascunde la Rick?
- Ce crud! - Nu, e inteligent.
Nu ştie nimeni că are casa aia.
E nelocuită de mulți ani.
Sun-o pe Becky, să ne asigurăm că mai e acolo.
- Nimic? - Nu, doar sună.
Insistă!
E maşina lui Becky.
- Tot nu răspunde? - Nu. Doar sună.
- Sigur aici e? - Da.
Verific în spate.
Doamne! Becky! Ben!
Becky, o să fie bine.
Ce ai pățit?
Ce e? Cine ți-a făcut asta?
Ce a spus? Sună la Urgențe!
Becky, rezistă!
Rezistă!
- Am nevoie de o ambulanță. - Repede!
- Respiră? - Nu!
- Nu. - Becky!
Bună, mamă! Unde eşti? Sună-mă, te rog.
Mătuşă Becky...
Mama nu-mi spune unde eşti sau ce idee ai avut,
iar eu înnebunesc încercând să înțeleg ceva.
Sună-mă când primeşti mesajul.
- Rosie! - Bună, Emma!
Cineva care răspunde la telefon.
- Ce e? - Nimic. Mama mă enervează.
Iar e problema că te simți tratată ca un copil?
Da.
E neplăcut.
Pot să vin la tine?
Am multe întrebări şi tu eşti singurul om care-mi poate răspunde.
Trebuia să-mi dau seama
că n-o să reziste şi o să vrea să se uite singură.
N-aveai de unde să ştii.
O cunosc de când eram de vârsta lui Rosie.
Trebuia să-mi dau seama ce o să facă.
De ce a ucis-o? De ce n-a fugit?
Până şi Becky ar fi ştiut să nu fugă după un criminal.
Serios, nu puteai...
Dnă Duval, vă aşteptăm.
Rosie!
Ia loc!
- Suc? - Da.
Emma, am nevoie de răspunsuri şi nu-l pot întreba pe tata.
Bine. Ce te preocupă?
De ce mama mea naturală era îngropată sub restaurant?
Poliția a analizat oasele.
A murit acum 14 ani.
Am făcut calculele.
Tata a cumpărat clădirea în anul în care a murit mama.
Deci...
De ce a fost ascunsă acolo?
Nu ştiu.
Serios.
L-am cunoscut pe tatăl tău la un deceniu după ce s-a întâmplat.
- Ce s-a întâmplat? - Nu poți să-ți întrebi mama?
Asta vrei să fac?
Rosie...
M-am gândit că preferi să aflu de la tine,
pentru că o să-l pui într-o lumină mai bună pe tata.
A fost o ceartă.
Între tata şi mama mea naturală?
Ea l-a părăsit şi te-a luat cu ea.
Erai doar un bebeluş, şi el nu suporta să te piardă,
aşa că a urmărit-o.
Ea se temea de el.
A găsit-o aici şi...
Şi?
Ce a făcut, Emma?
Nu mi-a spus.
S-au certat.
Şi?
Ea a alunecat şi s-a lovit la cap.
Doamne!
Era o clădire în construcție.
Ştia că o să toarne fundația în curând, aşa că...
Trebuie să înțelegi...
Nu te putea părăsi.
Dacă el s-ar fi dus la puşcărie, n-ai mai fi avut pe nimeni.
El mi-a trimis scrisorile de ziua mea?
Trebuia să facă să pară că e în viață,
altfel, oamenii ar fi intrat la bănuieli.
Rosie, trebuie să mă crezi,
era complet schimbat.
De ce nu mi-a spus adevărul?
Sunt destul de mare ca să păstrez un secret.
Păi...
Tată?
Cum...
Trebuia să fii mort.
Atât primesc? Nu mă îmbrățişezi?
Rick, e în stare de şoc!
E în regulă.
Hai să ne plimbăm un pic, o să-ți explic tot.
E în regulă.
N-am atins nimic.
Nu mai au treabă cu noi acum, dar vor să rămânem în zonă.
A fost o idee inteligentă
să-şi dea seama că ucigaşul s-ar putea ascunde acasă la Rick.
Încă sunt...
Nu-mi dau seama cum a oprit alarma.
Poate că Rick a uitat să le pornească.
În niciun caz!
Ucigaşul ăsta reuşeşte să intre în tot felul de locuri.
Trebuie să fie un individ foarte dubios.
Da.
Ben...
Ce e?
Ben Dubiosul.
Poftim?
E-mailul pe care l-am primit, cu filmarea în care-l loveai pe Rick.
Era ceva de la cineva numit Ben Dubiosul.
- Probabil că e un cont fals. - Evident.
Dar exact aşa te-a descris Rick în seara aia, la restaurant.
Şi...
Doamne!
Ce e, Min?
- Nu cred că e mort. - Cine?
- Rick! - Min, ai văzut cadavrul.
Doamne! Ştii cine a semnat certificatul de deces?
Emma.
- Poftim? - Ea e legistul.
Nu ştiu cum, dar face să pară că Rick a murit.
Ia-o mai uşor...
Doamne! Becky l-a văzut.
- L-a văzut? - De asta a ucis-o.
L-a văzut când nu trebuia, şi a trebuit s-o ucidă.
Trebuie să plecăm!
Nu putem.
Poliția încă mai are întrebări pentru noi.
Trăieşte!
Dacă Rick a pus totul la cale, Rosie e în mijlocul planurilor sale.
- Tată, cum e posibil? - E vina lui Ben. Mi-a forțat mâna.
Ben?
Nu voia să renunțe, era obsedat că i-am îngropat sora sub restaurant
şi a obținut demolarea clădirii.
- A falsificat raportul inspectorului. - Da.
De cum a fost dărâmată clădirea, am ştiut că o s-o găsească pe Lily.
- După ce aveau s-o găsească... - O să-şi dea seama că ai ucis-o.
A fost o greşeală.
Crede-mă, a fost un accident. A căzut.
Da...
După ce am îngropat-o şi am mințit 14 ani,
cine m-ar mai crede?
Ce ai făcut?
Am căutat o soluție, am aşteptat până în ultima clipă.
Când Min a semnat contractul, am ştiut că s-a zis cu mine.
Trebuia să dispar.
Nu puteai să fugi?
Nu în vremurile noastre.
Toate țările au tratate de extrădare, peste tot eşti filmat cu telefonul.
Nu scăpam decât dacă nu mă căuta nimeni.
Erai mort.
Te-a găsit mama, n-aveai puls. Erai rece.
- Datorită Emmei. - Emma?
Da.
Mama ta vitregă e o femeie fantastică.
Mi-era atât de frig, că nu mai simțeam nimic.
Mi-am pierdut cunoştința, nu credeam că mă mai trezesc.
Atunci mi-a făcut o injecție să-mi oprească inima.
Ți-a oprit inima?
Era singura soluție.
Trebuia să-i păcălim pe Min şi pe paramedici.
Altfel n-ar fi mers.
Dar dacă nu-ți bătea inima înseamnă că...
Eram mort.
Te-a ucis.
Când mi-a făcut injecția, inima abia mai bătea.
M-a machiat şi a plecat.
Te-a machiat?
Mov şi roşu, să par mort de 30 de minute.
Nu puteam lăsa paramedicii să încerce să mă aducă la viață.
Să te aducă la viață?
Erai mort şi...
Organismul uman e incredibil.
Dacă e suficient de rece, toate funcțiile se opresc.
Ia o pauză de la viață.
Dacă-l încălzeşti, se resetează. Trebuie doar să te grăbeşti.
Ai 30 de minute maximum.
Adică... A trebuit să faci paramedicii să creadă că e prea târziu?
Da.
Când am ajuns la spital,
Emma a schimbat datele mele cu ale unui necunoscut.
I-a pus mâncare otrăvită în stomac, pentru autopsie.
Mă aştepta o baie călduță, m-a adus treptat la viață.
Şi totul era în regulă?
Nu, nu era în regulă.
Fusesem mort 25 de minute.
Din perspectivă medicală. Dar eram viu.
Şi legal eram mort.
Rosie?
Rosie!
Rosie! Nu e aici.
- Unde s-a dus? - Nu ştiu.
De obicei se duce la Becky, dar...
Nu i-a plăcut că nu i-ai spus ce se petrece.
- Încercam să o protejez. - Ştiu, nu asta e ideea.
Dar voia răspunsuri.
Era frustrată. Unde s-ar duce?
La Emma.
- Adică el te-a lovit la restaurant? - Aşa cred.
Poate că s-a speriat că am găsit dovezi că trăieşte.
În casă erau urmele lui.
Scrisorile lui Rosie... El le-a scris.
Şi-a asumat un risc mare să fie recunoscut.
- Şi biletul de pe maşină. - În care îți spunea să fugi.
Le-am spus detectivilor că am recunoscut scrisul.
- Atunci, de ce l-a trimis? - Nu ştiu.
Eram principala suspectă. Dacă fugeam...
Păreai vinovată.
Să mergem!
De ce nu mi-ai spus?
De ce crezi?
- Fiindcă i-aş fi spus mamei. - Da.
Dar acum toată lumea crede că mama te-a ucis.
Asta voiai să creadă.
Era singura soluție.
Tată...
Dacă poliția era prea curioasă, ar fi intrat la bănuieli.
Cu un suspect evident, totul se rezolva frumos.
- Tată! - Şi nu mai căutau răspunsuri.
Dar mama ar fi făcut puşcărie şi toți ar fi crezut că te-a ucis.
Unde-i Rosie?
Emma!
- Ce... - Unde-i Rosie?
- Min... - Unde e?
Credem că Rosie e în pericol. Unde e?
- E în siguranță. - Rosie!
Nu e aici.
Cineva îi vrea răul.
Nu ştiu ce rol ai în treaba asta, dar ştiu că o iubeşti.
Şi e în pericol.
Ştii cum era Rick înainte să vină aici?
- Ştii ce a făcut? - Nu a făcut nimic.
- A ucis-o pe Lily! - A fost un accident.
- Doamne! Deci ştiai. - N-a vrut...
- Înainte de asta, o agresa. - Ba nu. O iubea.
Ema, unde-i fiica mea?
- Vreau să vorbesc cu mama. - Poftim?
- Se întreabă unde sunt. - Ascultă-mă!
Am 50 de apeluri ratate.
- Nu pot să te las să faci asta. - Cum adică?
Ascultă-mă!
Îmi cunoşti secretul.
Trebuie să vii cu mine. Noi doi şi Emma.
- Nu. - Să dispărem.
- Tati, mă sperii. - Rosie, trebuie să ştii că...
Nu e aici.
Spune-ne imediat unde e, altfel, jur că intru după ea.
- Rosie! - Nu, stați!
- Doamne, Ben! - Ce?
- Uite! - E eşarfa ei.
Rosie!
Tati e aici.
O luăm de la început, acum o să fie mai bine.
- Mamă! - Rosie!
Mi-ai omorât sora, monstrule.
La mulți ani de 16 ani!
16... Îmi amintesc când aveai doar 15.
Începem cu cadourile sau cu pizza?
Cu cadourile.
Asta a fost a lui Lily.
Multe dintre amulete ți se potrivesc.
Îi plăcea să facă prăjituri. De asta avea tortul.
Tu hotărăşti ce pui, dar am mai adăugat una pentru tine.
Pricomigdala. Pentru mătuşa Becky.
Îi plăcea mult să-ți fie mătuşă.
Ca să le pot avea pe amândouă alături.
Bine.
Şi apoi... poate ne duci la plimbare, noul meu şofer cu permis.
- Da, te rog. - Acum ai 16 ani.
Aşa e.
Redactor ROBERT CIUBOTARU
Ați urmărit filmul artistic CONDIMENTUL SFÂRŞITULUI