Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
-Det ordner seg, Molly. -Kanskje ikke. Hvor langt er det igjen?
-Hvor langt er det igjen? -Bare en liten bit.
Jævla drittsekk.
-Mr. Tiggerton. -Mr. Martin, god morgen.
Jeg har problemer med kornbilen. Det er den jævla drivakselen.
-Har den gått i stykker igjen? -Ja.
-Jeg tenkte at kanskje... -Du vet hva du skal gjøre, Bradley.
Det er nettopp det. Jeg sveiser videre, og den går fortsatt i stykker.
Så jeg tenkte at kanskje...
Trenger du meg til noe annet, eller kan jeg gå tilbake til arbeidet?
Jeg trenger en ny drivaksel så jeg kan gjøre jobben min.
Jeg har vært bonde i 50 år. Det går an å sveise den.
Med mindre du er en dårlig sveiser.
-Nei, sir. -Da burde det ikke være noe problem.
Guttene og jeg lurer på om vi får betalt snart.
-Det har gått seks uker, så... -Jeg jobber med en avtale nå.
Det kommer inn en del penger. Ikke bekymre deg, ok?
Før du går tilbake, ta en kopp kaffe på kjøkkenet.
Tror noen tok med donuts i morges også.
Ja, det skal jeg gjøre. Takk.
Hvordan går det?
Jeg vet det er en arbeidsbrakke, men sett opp et juletre eller noe.
-Ja da, ikke noe problem. -Det burde du gjøre.
-Har du funnet noe ennå? -Ikke ennå.
Vet du hvorfor? Det finnes ikke olje i Iowa.
Jeg sa jo den er i skiferen. Borer jeg dypere... Jeg vet hva jeg så.
Du så ikke nok til å satse sparepengene på en rigg.
Stat og fylke er forbanna på deg. De vil jeg skal snakke med deg.
-Hva faen snakker du om? -Du har ikke betalt skatt på to år.
Jo...
Fylkesrevisoren sendte meg hit. Nå må jeg følge med på venner.
Det hører vel med til jobben? Du ville jo bli sheriff.
Greit, kompis. Jeg stikker.
Se på meg. Vi har kjent hverandre lenge.
Jeg vil du tar dette på alvor. Vær så snill.
Jeg skal ta det på alvor. Må tilbake på jobb.
Vi ses. Og ikke smekk igjen døra...
Må være fint å våkne opp til dette hver dag.
Lynn! Kom inn, det er på tide å gjøre seg klar til middag.
-Du hørte moren din! -Kom hit, kom hit.
Jeg har sagt jeg ikke liker at du leker med endene.
-Gå inn nå. -Hun bare lekte.
Kredittkortet er maks igjen. Jeg trenger kontanter til regningene.
Når får du betalt for purkene du solgte?
Ted Flannery sa han betaler onsdag.
Det holder noen dager, ikke sant?
-Ok. -Det går bra.
Kom inn når du er ferdig.
-Hei. Hvordan går det? -Bra. Fine dekorasjoner.
Liker du dem? Jeg lagde dem selv.
Rart du ikke falt ned da du hengte dem opp, fyllefant.
Morsomt. Nå drikker vi. Nei, det var ikke gøy.
-Står til, Slick? -Hva? Jim?
Whisky til meg. Bush til broren min.
-Har Molly May flyttet hjem? -Ja. Ikke mer modelljobb i New York.
Rart ikke Chronicle skrev om dritten også.
Kanskje de burde. Hørte hun kom i morges.
-Hun hadde med seg mannen sin. -Flott.
Ja, en italiener.
Snakk om sola.
-Cooper Langley? -Hei!
Herregud, Jim! Det er jo evigheter siden.
-Hvordan går det? -Bra.
Vent litt. Folkens, dette er Ned.
Hei, Ned.
Ned, Cooper Langley. Vi gikk på high school sammen.
-Står til? -Bra.
Og dette er Jim Langley.
-Hvordan går det? -Hyggelig å møte deg.
-Jim var kjæresten min på skolen. -Å ja?
Bare fire måneder. Velkommen til Winterset.
-Herregud! Slick! -Molly May!
Hva har du bak deg? En grizzlybjørn.
Den sjarmerende bjørnen er mannen min, Ned.
-Mann? -Hva, er du en Sopranos?
Ville ikke brukt den i skogen om du vil unngå hagl i ryggen.
Cougar!
Gutter!
-Gutter. -Cougar.
-Glor du? -Nei.
Dette er Ned. Mollys nye mann.
Kom og sett dere ved bordet med meg.
-Nå? -Ja, nå.
-Kom igjen. -Vent, for faen. En whisky til.
-Slick, en til. -Øl til meg.
-Takk. -Da går vi.
-Så, hva skjer? -Jeg så noe i dag.
-Hva da? -En interessant levering hos John Barton.
Interessant? Hva mener du?
Det var en fyr som gikk inn og ut hos Barton med kofferter med cash.
Og... hva så?
Cougar, du tenker vel ikke på det jeg tror?
-Hva tror du jeg tenker, Jim? -Han vil at vi skal rane John Barton.
-Vi går tilbake til baren. -Hør her, hør her, sett dere ned.
Tenk gjennom dette, ok?
Sekker med kontanter som den jævelen har lagret i kjelleren sin.
Og jeg har ikke fått betalt på over seks uker. Ingen på gården har det.
Og Coop, vi vet alle hva du har gjort for å betale boliglånet ditt.
-Du kjenner ikke økonomien min. -For faen, Coop.
Når du selger griser hver måned, vet alle i Madison County det.
Få meg ikke til å begynne om deg, Jim.
Vi er ikke tyver, kompis. Jeg og broren min, vi er ikke tyver.
Du er ingen tyv heller.
Hvor lenge har vi kjent hverandre? Ikke lenge nok til å rane en gammel mann.
Herregud.
Gutter, pengene er forsikret, ok?
Hvordan vet du at de er forsikret?
Jeg vet ikke... Han tjener det inn på et par måneder uansett.
Hvis alle koffertene hadde like mye, snakker vi en million eller mer.
En million eller mer.
Du skjønner, det er gullbilletten.
Så hva tenker du? Jeg kan ikke havne i fengsel.
-Hva snakker du om? -Jeg vet ikke, derfor spør jeg dere.
Men vi må gjøre det fort, så jeg foreslår mandag.
Mandag.
-Vil du gjøre det på mandag? -Ok, vi ses på mandag.
-Det dummeste jeg har hørt. -Kom igjen, Jim!
-Jeg går til baren. -Gi meg fem minutter, vær så snill.
Vent, vent, vent... Hold kjeft, din idiot.
Jeg går til baren.
-Vi drar hjem. -Hva?
Jeg begynner faktisk å se sjarmen med dette stedet.
Unnskyld meg. Ha en fin kveld.
Kødder du med meg?
-Han er litt spesiell, ikke sant? -Ja, en skikkelig type.
12 TIMER ETTER BRADS IDIOTISKE "FORSLAG"
-Jim... -Var det deg?
Har du satt opp dette på det jævla huset mitt?
Ja, en av assistentene mine gjorde det.
-Jack, hva faen... -Jim, kom igjen nå.
Jeg snakket med deg. Jeg ga deg sjanser.
Tror du vi liker å dra ned dit og sette opp kjettinglenke på gjerdet?
-Jim, hør nå. -Jeg er så jævla nær.
Du sier det hele tiden, og det blir aldri noe, ok?
Ta vare på deg selv. Få livet på stell.
Jeg vil ikke fortsette å sende folkene mine ned dit.
Betal boliglånet, betal skatten, eller mist jorda di.
Så enkelt er det, kompis. Skjerp deg.
-Jeg prøver ikke å knulle med deg. -Prøv å være en jævla venn, da.
-Hvor er kaffen min? -Jeg vil ikke dra ned dit.
Jeg skal ikke sende deg dit. Jeg lover, Lawrence.
Å, Gud.
Hei. Du jobber alltid med å få alt til å se så fint ut.
-Hva skal jeg gjøre med deg? -Jeg henger bare opp julepynten.
Du er best.
-Du elsker meg virkelig, ikke sant? -Mer enn livet selv.
-Det burde du vite nå. -Det gjør jeg.
Men, du vet... jeg har tenkt på noe.
-Hva da, kjære? -Det er vennene dine, vet du.
Jeg tror ikke de liker meg særlig. Egentlig ikke i det hele tatt.
-Hva mener du? -Molly, du så det her om kvelden.
-De var så ufyselige mot meg. -Nei, det er bare sånn de er.
-Du må bare venne deg til dem. -Ja.
Men han fyren? Han med dritt over hele trynet. Hva er greia med ham?
-Hvem, Brad? -Jeg antar det.
Ja, det er Brad Tiegerton. Folk her kaller ham Cougar.
Cougar, ja? Molly, jeg bare...
Jeg vet ikke helt med alt dette. Det er overveldende.
Bare åpne deg for dem. Det ville bety mye for meg.
Jeg vet hva jeg skal gjøre. Jeg drar dit i kveld og tar en runde.
Jeg skal prøve å få meg venner.
-Å faen, er det en gammel Rip? -Ja.
-Hvor faen fikk du tak i den? -Den har hengt der oppe lenge.
-Stilig. Hva koster en shot? -Sytti dollar.
Sytti dollar for en shot.
Å faen, du er han New York-fyren.
Din hyggelige nabo fra New York. Hvordan går det?
For sytti dollar kan du like godt kjøpe hele baren.
-Har du noen gang smakt en Rip? -Kan ikke si det.
Du må smake. Det er gode greier.
Bartender, to shots Old Rip til meg og kompisen her.
-Og en runde til hele baren. -Kom med en gang.
-Se på det der. -Prøver du å være viktig?
Slapp av. Jeg prøver bare å få meg venner her.
Du gjør det på din måte, jeg på min. -Hør her, folkens! Jeg spanderer øl!
Hvem er fyren?
Nå blir det fest. Kom igjen, baby.
Skål.
-Jævlar! -Jeg sa jo det var gode greier.
-En klassiker. -Tusen takk.
Du må vise meg hvordan du gjør det. Det er et jævlig kult triks.
-Knuse en ølboks? -Jeg så deg gjøre det her om kvelden.
-Du knakk vel ikke en tann? -Nei, aldri.
Jævlig kult, spør du meg. Gi meg noen shots til.
-Vi gjør det igjen. -Ikke verst, helt ærlig.
Kom igjen.
-Hei. -Hei.
-Du, når skjedde det? -For et par timer siden.
-Falt hun bare uti? -Hun lekte.
Jeg fulgte ikke med. Ja, hun bare falt uti.
-Faen. -Hun falt uti...
Jeg og Pete løp så fort vi kunne... og da vi kom fram til henne...
-Hvor ille er det? -Ingen brudd.
En av dem bet henne i ansiktet.
Hun trenger rekonstruktiv kirurgi.
-Jeg har rota det til. -Nei, nei.
-Jeg har rota det til, Jim. -Det var en ulykke.
-Jeg har driti meg ut. -Nei.
Jeg har missa noen forsikringsinnbetalinger.
Forsikringen gjaldt ikke, så de bandasjerte og sendte henne hjem.
Det er umulig. Det må være en feil.
-Abby ville aldri latt deg droppe den. -Abby visste ikke.
-Abby visste ikke en dritt. -Hva mener du...
Hun så at pengene var trukket. Jeg brukte dem på den jævla baren.
Cooper, hva faen?
Jeg sverger ved Gud, det er derfor ingen driver med grisefarm.
Hører du henne gråte der inne? De kunne ha spist henne levende.
-Jeg ordner det, ok? -Hvordan da, Cooper?
Hvis du ikke skaffer 68 000, så vil datteren vår...
hun vi skal beskytte, til å ha en misdannelse resten av livet.
-Jeg ringer forsikringsselskapet. -Du har jo missa betalingene.
Abby, jeg er så lei meg. Vi fikser det. Vi finner en løsning.
Dere gutter er helt like. Dere tror dere ikke er det.
Cooper, jeg tar med meg Lynn. Vi drar til mamma i jula.
Vi blir ikke her.
Bli med meg.
-Hva leter du etter? -Sigaretter.
Cooper, jeg har tenkt på...
Vent litt. La meg snakke.
Jeg har tenkt mye på det Brad snakka om.
Jeg føler meg ganske jævla desperat.
Med pengene i de koffertene kan jeg betale sykehusregningene.
-Kanskje jeg kan redde ekteskapet mitt. -Jeg skjønner, Cooper.
Jeg ringer. Jeg ringer Brad.
-Jeg er lei for det. -Jeg også. Jeg er med.
-Hva? -Jeg er med jeg også.
-Det var ren flaks. -Si igjen hvorfor... Winterset.
Du skravler jo om alle restaurantene og de fine stedene i New York.
-Hvorfor er du i dette hølet i Iowa? -Godt spørsmål. Jeg skal svare deg.
Men først, hvorfor forteller du ikke hva som skjedde med ansiktet ditt?
Hva? Hvorfor stirrer du sånn? Prøver du å skremme meg?
Ja, kanskje.
Slutt nå! Det er min tur, idiot.
Jeg var ute og jakta med bue i Montana, helt alene.
Jeg gikk helt ut til utsiktspunktet.
Jeg la fra meg sakene, snudde meg, og der sto en jævla puma og stirra.
Jeg så ned et sekund, og den jævelen hoppet på meg med klørne.
Heldigvis hadde jeg kniven, så jeg stakk den i halsen på den.
Det er jo helt sykt.
Jeg kjørte helt til sykehuset, de lappa meg sammen og sendte meg hjem.
Det er jo sinnssykt. Helt vilt. Vent, er det derfor de kaller deg Cougar?
Det sier seg vel selv.
Så da betyr det at jeg kan kalle deg Cougar?
-Nei. -Dra til helvete, du også.
Du har fortsatt ikke sagt hvorfor du er her.
-Vil du virkelig vite? -Ja, for faen!
Det er dama som drar. Du har sett kona mi. Du vet hvor sexy hun er.
-Ja, jeg har sett henne. -Jeg måtte komme meg bort fra røyken.
Det ble litt hett i New York, skjønner du?
-Hett? -Dårlige greier, vet du...
-Sånn, hvor dårlige? -Hva da, er du purk?
-Har du mikrofon på deg? -Nei, kom igjen. Hvor ille?
Du vet... rane litt, ta litt bytte og sånt. Skjønner du?
Ja, ja, ja. Har du noen gang knekt et pengeskap?
-Veldig spesifikt spørsmål, kompis. -Jeg bare lurer. Det virker vanskelig.
-Barnemat. Lett som bare det. -Virkelig?
Hvem har lært deg å knekke pengeskap?
Hvem har lært deg å stille så jævla dumme spørsmål?
Kom igjen, spill nå.
Hallo?
Herregud.
Ok da. Nei, nei, jeg er på baren.
Ja, jeg kommer ned. -Jeg må pisse.
-Hvor skal du? -Hvorfor blir du ikke med meg?
-Hvor da? -Til grisefarmen.
-Nei, det går bra. -Du prøver jo å få deg venner. Bli med.
-Venner? På en grisefarm? -Ja.
Kom igjen, herr New Yorker.
Bare noen jævla bakstreverske bondetullinger.
Vi ses, Slick!
Hei, du.
Gjør meg en tjeneste, Al. Vent i bilen litt, ok?
Jeg skal sjekke hvordan det går med dem, og så introdusere deg ordentlig, ok?
Greit.
Faen. Drit.
Hvordan går det, kompis? Du... jeg er lei meg.
Jeg er virkelig lei meg. Jeg er her for deg, ok?
Takk, kompis.
-Jeg er glad dere ombestemte dere. -Herregud. Fin overgang, Cougar.
Unnskyld.
Vent litt. Hvordan skal vi rane Barton? Har du en plan?
Ja da.
Det er kanskje ingen geniplan, men jeg fant en ny ressurs i dag.
-Hva mener du med ny ressurs? -Husker du Ned, mannen til Molly?
-Den jævla svære italieneren? -Nettopp.
Det viser seg at fyren kan knekke pengeskap.
-Hvordan faen vet du det? -Han sa det til meg.
-Og? -Så han kan hjelpe oss.
Vi har et jævlig stort pengeskap å bryte opp. Kan dere det?
-Prøver du å si at... -Jeg synes vi tar ham inn.
-Herregud, Cougar. -Absolutt ikke. Nei.
-Hvorfor ikke? Hva faen? -Ikke en sjanse.
-Hvorfor ikke? -Vi deler det allerede på tre.
-Vil du ta inn en fjerde? -Ok, hør her...
Hvis vi ikke får noe uten ham, hvordan skal det funke da?
-Hvordan funker det for deg? -Jesus. Kom igjen.
Jeg beklager. Hei, jeg beklager, ok?
-Han venter i bilen sin utenfor nå... -Tok du ham med hit?
Hva faen driver jeg med?
-Hva om han snakker? -Dette er ikke en som snakker.
Han spurte om jeg hadde mikrofon før han fortalte meg dette.
-Det er en jævlig dårlig idé, Cougar. -Han er ikke en dårlig fyr, ok?
-Han er ganske kul. -Ja, han er kjempekul. Flott.
-Er han bestevennen din nå? -Ja. Ja, han er min...
Han prøver å få seg venner. Han er vennen min, for faen. Så hva da.
Ok. Hent ham inn.
For faen! Takk. Takk.
Takk, gutter. Dette er bra.
-Litt penger er bedre enn ingen? -Hent ham.
Kom inn, bror.
Herregud. Faen, det stinker som bare det her ute.
-Det var på tide. -Forresten...
Kall meg Cougar så de skjønner at vi er venner.
-En gang, ok? Bare én gang. -Ja, én gang.
-Husker dere Ned Cicero? -Hei, Ned.
Hvordan går det, gutter?
Cougar her sier at du kan å knekke et pengeskap.
Vent, hva faen gjør du? Du kan ikke si sånt til folk.
Det går bra, Ned. Vi har et pengeskap som må knekkes.
Skal dere ikke heller rane minibanken på nærbutikken?
Nei, det er et pengeskap fullt av cash i noens kjeller.
Dro du meg hit for det? For å prøve å rane noen?
-Ja. -Nei, nei, nei.
-Fortell ham. -Ned, Ned, Ned, hør nå.
Datteren min er skadet og trenger en stor operasjon. Jeg trenger hjelp.
Ikke for å være drittsekk, men mange må opereres.
-Nei, Ned, det er skikkelig ille. -Ja, det er jeg sikker på.
Det er ikke mitt jævla problem. Jeg kom ikke hit for dette.
-Ned, stopp, vær så snill. -Nei, Cougar. Det er du som må stoppe.
Der sa jeg det, ikke sant? Hva faen er dette?
-Jeg stikker, for faen. -Ned, Ned, vent.
Ned, vær så snill. Vent, vent.
Unnskyld, unnskyld. Det er datteren min, ok?
Hun er fem. Det er ansiktet hennes. Hun blir misdannet.
-Vær så snill, hjelp meg. -Det er ansiktet hennes, Ned.
Hva skal jeg gjøre med det?
Det er et pengeskap vi ikke kommer til uten deg.
-Hvem faen skal dere rane? -John Barton.
-Han er mangemillionær og bonde. -En drittsekk. Han har råd.
Vi deler på fire. Lik andel.
Hvor mye penger snakker vi om?
-Jeg tror det er over en million. -Over en million?
Ja. Kom igjen, kom igjen.
-Det er barnet ditt, ikke sant? -Ja.
Vær så snill, se på henne. Vi klarer ikke dette uten deg.
-Vær så snill. -Ok.
Men ikke et jævla ord til noen.
Får Molly Mae vite det, er det krig mot alle sammen.
-Skjønner du? -Betyr det at du er med?
-Er du med? -Ja, jeg er med.
-Ja, for faen, kompis. -Ok, ok, ok.
-Skaff litt øl til oss. -Ok, la oss planlegge dette, ok?
Først og fremst må vi skaffe et kart over eiendommen hans.
Nei, nei, nei, ikke det der pissvannet. Der går grensa.
-Du må ha noe annet. -Kanskje vi ikke bør drikke nå.
-Hvor mange Busch har du bøtta nedpå? -Jeg gir meg nå. Ikke sant, Cougar?
Gi ham noe annet.
-Det her er italiensk. -Gi meg den jævla vinen.
Ok, først må vi kartlegge eiendommen hans.
Dere må vite hvor dere skal der inne.
Vi burde tegne det opp.
Ok, har du noe å skrive med? Noe å skrive på?
-Er dere sultne? Vil dere ha pizza? -Jeg er sulten, for faen.
Ja, jeg vil ha pizza. Sjekk om de har lasagne, ok?
Det er faktisk en sjappe, så de har ikke lasagne.
-En sjappe? -Men det er bra.
Ja, det er bra.
Jimmy, det er Cougar. Kan vi få to ekstra store pizzaer?
-Pepperoni... Vil dere ha pølse også? -Ja, for faen, sleng på masse.
-Ja, pepperoni og pølse. -Er dette en jævla overnatting?
Ja, kontant. Ok, kompis, takk. Ja...
Ok, her er planen. Vi kjører inn på Bartons eiendom.
Dere ser et veikryss. Vi kjører rett fram, og så inn mellom siloene, ok?
Ned, du blir her ved bilen.
Så går vi tre denne veien, ok?
Vi går denne veien... og pepperonien er kjellerdøra. Der går vi inn.
-Hva er pizzakanten? -Det er det store spørsmålet.
-Vent litt. Når skal dere gjøre det? -Vi må gjøre det i morgen kveld.
-Hvorfor i morgen kveld? -Mens pengene fortsatt er der.
Barton tar med familien på rodeo i morgen kveld, så...
De er ikke tilbake før ti-ish. Vi drar åtte, halv ni.
-Rekker vi det? -Det går fint.
Når det gjelder utstyr, trenger du en sag eller en drill eller noe?
Drill og sag? La den biten være med meg, ok?
-Jeg vet ikke om du trenger... -Jeg setter pris på det, Barton.
Det er min del av avtalen. Og så har jeg et ønske. Kan jeg?
Kan jeg slippe å være fyren som ligger på kne?
Jeg vil mye heller være det kule jagerflyet.
Ja, ok.
-Som flyr inn og redder dagen. -Ja, ja, ok.
Du er jagerflyet, og i morgen fikser jeg alarmen på jobb.
-Klønn det ikke til. -Jeg vet.
-Jeg kan ikke havne i fengsel. -Fengsel? Hva med å bli skutt?
-Hva? -For faen, Ned, ingen blir skutt.
Der jeg kommer fra blir du skutt hvis du bryter deg inn hos folk.
Ingen er hjemme. Jeg henter dere, så drar vi i én bil.
Vi tar bilen min. Ser noen den, sier jeg jeg glemte noe på jobb.
Hør på fyren. For noen strålende ideer.
-Funker dette? -Hvis du sier det.
Men vent litt. Et spørsmål. Hva var det som var pepperonien?
-Kjellerdøra. -Ok. Så pengene er bak pepperonien?
-Ja. Han har en kode til... -En kode til pepperonien.
Det er en kode på andre siden.
Du spiste nettopp koden. Vi kommer til å trenge den.
36 TIMER ETTER BRADS GENIALE "FORSLAG"
Ok.
-Si ha det til pappa. -Ha det, pappa.
Unnskyld at jeg ikke får se deg før etter jul.
Går det bra? Jeg har mye å gjøre på gården.
-Ja, han kan ikke komme i år. -Ok.
-Men kos deg hos bestemor, ok? -Ok.
Og jeg ringer deg på julaften. Ok? Ja.
-Si at han ikke må glemme. -Ikke glem.
-Jeg glemmer ikke. -Ok.
-Ok, vi drar nå. -Det blir bra, ok?
-Jeg elsker deg. -Jeg elsker deg.
-Mr Tegerton, hva kan jeg hjelpe med? -Beklager, sir. Jeg må på do.
Har du noe imot at jeg bruker gjestetoalettet?
Ja, det har jeg. Jeg er her med familien min.
Bruk doen i butikken. Dere tvang meg til å bygge en.
-John, vær snill. -Det er tett, sir.
Ellers hadde jeg brukt den.
Siden kona mi insisterer. Et øyeblikk, gutter.
-Tar det mer enn 30 sekunder? -Jeg tror det, ja.
Takk, sir.
Takk for det, sir.
-Hei, kjære. -Hei, kjære.
-Har du tatt Ambien ennå? -Jeg hadde faktisk ikke tenkt å ta den.
Har du ikke en viktig dag i morgen med det intervjuet?
-Du vil vel sove godt i natt? -Ja, du har vel rett.
Klart det, vennen. Du våkner uthvilt.
-Ok, kjære. -Vær så god.
-Her er vannet mitt, kjære. -Takk.
Vær så god. Gi meg en også, da.
-Ja? Vil du feste? -Ja, jeg vil feste.
-Da kjører vi. -Ok. Her.
-Nå snakker vi. -Skål.
Skål.
Sånn, ja.
-God natt, kjære. -God natt, vakre.
Ja!
Kjør litt lenger, så lukker jeg døra.
Er du klar?
-Første brekk? -Ja, hvordan kunne du gjette det?
Du spurte jo om jeg var klar.
Hvis jeg spør om du har pistol... Er det et nybegynnerspørsmål?
Ja, men det er et fair spørsmål.
Og nei, jeg har ikke tatt med noen jævla pistol.
Vi skal bokstavelig talt bare bryte opp et pengeskap og dra hjem.
-Vent, si ikke at du tok med en? -Kanskje.
-Herregud. Hvor er den? -Under setet ditt.
Å, Gud. Han fyren kommer til å skyte huet av meg.
Du trenger ikke gjøre dette hvis du ikke vil.
Jeg vil. Jeg vil gjøre dette.
Nei, det er barnet mitt. Det er mitt ansvar.
Du trenger ikke risikere livet ditt.
Jeg trenger pengene jeg også.
Kom igjen. Kom igjen, kompis.
-Hvorfor? -Fordi de tar alt fra meg.
Traileren, riggen, jorda mi.
Jeg trenger pengene jeg også.
Jeg finner ingenting. Jeg var visst ikke så nær som jeg trodde.
-Ok. -Ja.
Ok.
De er her.
Ok, gutter. Ta fram mobilene, skru dem av og legg dem på bordet.
Vi vil ikke ha trøbbel med GPS eller at noen sporer bevegelsene våre.
-Er dere klare? -Ja.
-Da kjører vi, eller? -Ok.
Kom igjen, gutter. Nå gjør vi dette.
Tid for å jobbe.
-Kan noen se oss her? -Nei.
Ok. Ta denne walkie-talkien og bli i lastebilen.
Ser du lys gjennom siloene, ser du dem, men de kan ikke se deg.
-Så si fra, ok? -Nå skal vi ha det litt gøy. Slapp av.
Gutter, kom igjen.
Ok. Forhåpentligvis... Å faen.
Hvor faen er de? Flott.
-Helvete, John Bartons private bar? -Ja.
Ok, skjerp dere nå. Kom igjen, kom igjen.
Denne veien.
-Hva var det jeg sa? -Faen.
-Ring ham. -Ned, er du der? Over.
Ned her. Mottatt.
-Kom inn hit. -Jeg er på vei.
For noen typer...
Hvor er han?
Hvor faen er han?
Tja. Alt i alt er det et ganske billig pengeskap.
Ja. Dette blir lett.
Noen må holde utkikk.
-Ned, gi meg walkie-talkien. -Jeg lot den ligge i lastebilen.
-Hva faen? Hvorfor? -Jeg jobber her.
-Få noen til å hente den. -Jim, ta min walkie-talkie.
Jeg holder utkikk.
Han glemte walkien sin.
-Hvor lang tid tar det vanligvis? -Hold kjeft.
Tuller du med meg? Gi meg litt plass.
-Hva er tidsplanen, Ned? -Slapp av, for faen.
Jævla nybegynner.
Fy faen!
Helvete!
Skynd deg, for faen, Ned.
Faen, du kan jobbe fortere.
Ja, jeg jobber fortere på den jævla kjeften din.
Bare si ifra.
-Det var gøy, eller hva? -Det var det virkelig.
-Er du klar til å ri en okse neste gang? -Ja, absolutt.
Kom igjen, baby.
Lett som en plett.
Gutter, de er hjemme...
Gå og hent våpnene mine.
De er tilbake!
Faen, faen.
Kom igjen, gutten min.
Leroy.
Inn, inn, inn, inn...
Kom igjen!
Hallo! Stopp!
Kom igjen, kom igjen, kom igjen...
Kom igjen, for helvete. Kjør, for helvete!
Hopp inn i lastebilen, for helvete!
Faen.
Åh, så du?
Jævla fitte! Kjør, for faen! Kjør, kjør, kjør!
-Traff du noe? -Jeg tror ikke det.
Å, herregud! Nei!
Nei!
Jævla drittsekker. Inn i huset, for helvete!
-Hvem faen ringer du? -Jeg ringer 112.
-Legg på. -John, hvorfor?
Faren din har folk som kan ordne sånt. Legg den vekk.
-John, hva? Hvilke folk? -Vent litt.
Hva snakker du om... John, mener du alvor?
-Pappa, hva faen er det som skjer? -Tok de noe?
Nei, nei, nei... De tok ingenting.
Hvorfor går dere ikke opp på rommene, gutter? Alt ordner seg.
John... Hva er det som skjer, John?
-Du må stole på meg nå, Muriel. -Det gjør jeg.
Hør nå. Uansett hvem de var... tok de noe svært verdifullt.
-Jeg trodde du sa de ikke tok noe. -Jeg ville ikke si noe foran guttene.
Men ja... de tok noen viktige ting.
Ting som angår andre folk. Farlige folk.
Jeg må bare få det tilbake før de oppdager det.
Ta med guttene til Minnesota. Bo hos moren din.
-Hva snakker du om? Det er jo jul. -Det er ikke viktig nå.
Bare stol på meg.
Ok.
Det ordner seg.
Gå og gjør deg klar.
-Hva faen gjør vi? -Jeg vet ikke!
-Jeg ringer Jack. -Nei, nei, nei. Aldri i livet.
Han har rett, han har rett. Ringer han Jack, er vi ferdige.
Hva gjør vi da? Hva gjør vi med jævla Neds kropp?
Gravemaskinen.
Gravemaskinen... Vi gravde grøfter i forrige uke.
Gravemaskinen står fortsatt der ute.
Skal vi begrave ham? Hva faen feiler det deg?
Hva faen skal vi ellers gjøre, ditt geni? Har du noen jævla idéer?
Jeg har ikke hørt en dritt fra deg.
-Jim. Hva gjør vi, mann? -Jeg vet ikke.
Nøklene ligger fortsatt der ute.
Nevner du den gravemaskinen igjen... Bry deg! Han er et menneske, for faen!
Jeg bryr meg. Jeg bryr meg faktisk.
Men jeg bryr meg mer om familien min. Jeg er ikke din jævla gorilla.
-Jeg skal banke dritten ut av deg. -La ham være!
Dra til helvete, begge to.
Du... hør... Unnskyld, unnskyld.
Jeg er ikke en jævla robot, ok? Jeg er livredd.
Men jeg vet ikke... Vi har ikke noe jævla valg.
Ringer vi politiet, er vi ferdige. Da er vi ferdige.
Vi er ikke dårlige mennesker. Vi har bare havnet...
Vi har havnet i en knipe.
Jeg antar vi burde åpne veskene.
-Det er for Ned. -Herregud, Cooper.
Bare åpne veskene.
-Er det dop? -Hva faen skal vi gjøre med det?
-Hva faen kan jeg gjøre? -Åpne den andre veska.
Hva i helvete... Ja, det er dop, din jævla idiot.
Klart som faen det er dop. Hva i helvete?
-Hvor er pengene? -Hvor er de andre veskene?
-Det var bare to vesker. -Det var fire vesker der inne.
-Det var bare to vesker. -Hvor faen er de andre... Jeg så pengene.
-Hvorfor faen skulle Barton ha dop? -Jeg vet faen ikke, men det var to vesker.
Hva faen? Hvorfor skulle Barton ha dop?
Hvor faen er pengene? Hva gjør vi med dritten?
Vi må kvitte oss med det. Den det tilhører kommer til å lete etter det.
-Jeg driter i det. Jeg stikker! -Hvor faen skal du?
Din jævla idiot! Helvete!
Jim, det er Molly. Jeg fikk nummeret ditt av noen på baren.
De sa de så Ned gå med Brad her om kvelden.
Jeg vet ikke... Jeg tror han kanskje vet noe.
Så jeg... trenger nummeret hans med en gang.
Ring meg når du har hørt dette.
-Hei. Går det bra? -Ja.
-Ja, og du? -Ok...
Ja, Molly ringte. Det var det første hun gjorde i morges.
-Hei! Takk for at dere kom. -Ja.
-Hvor er Molly? -Hun er der oppe med mamma.
Jeg er så glad dere er her. Det har vært kaos i dag.
-Hvordan har Molly det? -Hun er helt knust.
Men fyren virket ikke akkurat til å stole på.
Hei, Molls. Vi er så... så lei oss.
Hvis det er noe vi kan gjøre...
Ok...
-Dickinson. God morgen. -God morgen, herr Barton.
-Hva skjer? -Jeg skulle akkurat spørre deg det samme.
-Hvorfor det? -Ingenting, egentlig.
Jeg bare lurer på om du har sett eller hørt noe mistenkelig i byen.
I byen...? Nei. Hvorfor?
Noen var her i går kveld og tok noe verdifullt som ikke tilhørte meg.
-Har du hørt noen rykter eller noe? -Nei, det har ikke dukket opp noe.
Hvorfor? Hva tok de?
Verdisaker.
Verdisaker? Tja, jeg har ikke hørt noe, så...
-Ja vel. Da lar jeg deg jobbe videre. -Ja, sir.
Ja, alt er bra. Godt å høre at dere alle har det bra.
Hvordan går det med familien?
Kjempebra.
Skatt, jeg må legge på nå... Ja, jeg elsker deg også.
Levi!
-Hvordan går det, Bob? -Gi meg walkie-talkien din.
Dette er Barton. Vi avslutter dagen tidlig.
Kom dere vekk herfra nå. Kom igjen.
-Pakk sammen, Levi. -Ok, mann.
-Herr Wolf, hyggelig å se deg. -Hvordan står det til?
-Det har vært bedre. -Hva er det som skjer?
Hør her, angående lasten din. Vi har et lite problem.
-Problem? -Ja. Den er borte.
-La oss snakke om det lille problemet. -Ja. La oss få litt varme i oss.
Jeg har stort sett vært ute på jordene og jobbet med oljeriggen.
Jeg visste ikke engang at det var olje i Iowa. Så du kjenner tydeligvis Molly.
-Hvor godt kjenner du Ned? -Ikke så godt... men...
-Hei. -Hvem enn som eier dritten...
...er her for å hente den.
Vi er på vei tilbake til gården. Vi sees der.
-Veldig interessant. -Vi må stikke.
-Ja, ok, takk. Ja. -Unnskyld.
-Ok. Vi sees. -Unnskyld.
-Faen! -Hva så du?
En skummel fyr med pistol som steg ut av en svær Chevy.
-Hva gjorde han? -Han tok John Barton under pistoltrussel.
Jeg tror det beste vi kan gjøre er å gå tilbake til normalen.
Bare leve som om ingenting har skjedd.
-Men Ned da? -Men hva med oss?
Er fyren ute etter Barton, kan han komme etter oss.
-Hvordan skal de finne oss? -Jeg vet ikke, men det kan skje.
Vi må være smarte.
Skal vi dele opp veskene?
-Hva, vil du ha en? -Nei, jeg vil ikke ha noe av det.
Det er en god idé.
-Ok, del posene. -Ja, del dem.
Ok, jeg tar denne til campingvogna.
-Den andre blir her. -Jeg drar ut på jordet.
Jeg blir her og drikker meg full, hvis det er greit.
Gi meg en øl.
Ser du noe, si ifra med en gang. Ser du trucken, ring meg.
Og ikke bli for full. Det gjelder dere begge.
Gi meg en.
Vær så snill, stopp... Vær så snill!
Jeg sa jo at jeg vet hvem som ranet meg!
Wow! Mye fine saker her, kompis.
Du har sikkert hyggelige fester her.
McAllen 50. Wow.
Du tjener altfor mye penger.
Jeg så en sånn på Antikrundan.
100 000 dollar for en sånn. 100 000 dollar.
-Er du tørst? -Nei, nei, nei, takk.
Ikke? Du ser tørst ut. Du er dehydrert.
Vær så snill, stopp. Vær så snill.
Jeg sa det jo!
Hvor er veskene?
-Hvor er veskene mine? -Brad Teagerton. Han har dem.
Han tok dem.
-Hvem er Brad Teagerton? -Han er en av arbeiderne mine.
Han har et arr i ansiktet fra en puma.
Hvor er han?
Jeg har ansvaret for veskene.
Kommer jeg uten dem, tror de at jeg tok dem.
Vær så snill, stopp!
-Jeg sa jo hvem som tok dem. -Jeg vet. Brad Teagerton tok dem.
-Var han alene? -Nei, det var tre andre.
De hadde masker. Jeg kunne ikke se.
Ok, det er fire. Hvem henger han med?
Cooper. Han eier en svinefarm østover.
Jeg har aldri møtt ham. Jeg kjenner ham ikke.
-Det er to. Hvem flere? -Jeg vet ikke.
-Du vet ikke. -Vær så snill.
Vær så snill.
-God ettermiddag, Jack. -Hva skjer, Lawrence? Står til?
Skal ikke holde deg lenge. Du kjenner Jim Langley, ikke sant?
Ja, hvorfor?
Da jeg snakket med ham og broren hans... Connor?
-Cooper. -Cooper, ja.
Det var bare... Noe virket rart.
-Hva mener du? -Bare en magefølelse.
Måten de reagerte på... Det var merkelig.
Du vet jeg ikke kan arrestere folk på magefølelse.
Jeg vet, men... Kanskje holde et øye med dem.
Ha det bra.
Du vet...
...hadde det vært kontanter i de veskene...
...ville jeg stukket herfra.
-Hvorfor gjør du ikke det? -Hvor skal jeg dra?
Du kan dra hvor som helst. Du kan stikke.
Jeg kan ikke. Jeg kan ikke dra.
Ikke jeg heller.
-Jeg har litt weed i bilen. Vil du røyke? -Nei, det er greit.
Fikk du tak i is?
Faen!
Si ingenting. Ikke rør deg.
For en dag jeg har hatt.
Bradley Teagerton... Ok, så han er i nærheten.
Er du Cooper, svinebonden?
Faen! Faen!
Dra til helvete!
Det går bra. Hjertet sitter litt lenger ned.
Jeg tror du vet hvorfor jeg er her.
Wow. Er det kona di?
Herregud.
Får du knulle henne?
Og så lagde du henne der?
Men barnet er jo vakkert.
Wow. Hun er moren opp av dage.
Hvor gammel er hun? Fem?
Wow.
Jeg håper hun blir seks.
Jeg har et spørsmål til deg.
Og svarer du ikke...
...skal jeg knulle kona di...
...mens jeg kveler den lille femåringen.
Hvor er veskene mine?
Hent dem.
Hvor er den andre veska mi?
La oss finne den andre veska mi.
Reis deg. Kom igjen, du er bonde. En tøffing.
Hvor er grisene dine? Jeg vil se grisene dine.
Snu deg. Snu deg.
Jeg trenger to navn. Hvem er med deg og Brad?
Hold deg hos meg.
Du vet hva som står på spill, ikke sant?
Broren min og Ned.
Hvem er broren din? Hvem er Ned?
Broren min, Jim. Og Ned. Han er død.
Han ble skutt og døde.
Hvor er liket?
Vi gravde ham ned bak med gravemaskinen.
Se på meg. Se på meg. Hvem har den andre veska mi?
Jim eller Brad?
Hvem har den andre veska mi? Brad eller Jim?
Skal du si det til meg?
Brad Tegerton!
Best du skynder deg!
Du mister mye blod, Brad.
Jeg drepte en puma med bare hendene, så du skremmer meg ikke.
Skjøt han deg først?
-Hvor er veska mi? -Jeg vet ikke. Bare drep meg.
Du er allerede død.
Hei, det er Coop. Du vet hva du skal gjøre.
Hallo? Jim, ikke sant?
Hvordan går det, Jim?
-Hvem er dette? -Du vet, Jim...
Du har greiene mine.
-Joda. -Ja, jeg trenger veska mi.
Gi meg greiene mine, så stikker du. Så er vi ferdige for i dag.
-Det har vært en sinnssyk dag. -Ja...
Ja.
Ta med veska mi. Én time, John Wayne Drive, utenfor Iowa Theater.
-Mottatt. -Ok, takk.
-Hva kan jeg gjøre for deg, Jim Langley? -Jack, jeg trenger hjelpen din.
Hva har du rota deg opp i nå?
Jeg har en stjålet veske med dop, og jeg må levere den
til en torpedo, ellers dreper han hele familien min.
-Mener du alvor? -Du må hjelpe meg, vær så snill.
Møt meg i byen, og du kan ikke ha uniform.
-Hvordan ser han ut? Vet du det engang? -Nei, men jeg snakket med ham.
Jeg ringte Brads mobil, og han svarte.
Ok. Når vil du at jeg skal komme?
-Om en time. -Ok, ok.
Jeg er rett over gata fra kinoen, i sivile klær.
Så fort du har levert den, arresterer jeg ham.
Ser han så mye som på meg, banker jeg dritten ut av deg og ham.
-Jeg setter pris på det. Du er vennen min. -Ja, hva faen.
Og så var det bare én igjen. Jim, gi meg veska.
Gi meg veska, Jim.
-Det er for lite. Hvor er resten? -Hvor er broren min?
Broren din er død. De er alle døde.
Hvor er resten?
Jim, jeg må snakke med deg. Jeg må få vite hva som skjedde med Ned.
Du må gå. Jeg sier det senere. Du må vekk.
-Jeg må få vite hva som skjedde med Ned. -Nei, nei, Molly. Bare stikk.
-Stikk nå, Molly. -Ned er død.
Hold kjeft. -Du må vekk.
-Hvor er resten av greiene mine? -Hva snakker han om?
-Stikk herfra. -Hva faen sier han?
Stille! Ned på bakken!
Kom deg vekk.
Hold kjeft! Hvor er resten av greiene mine?
-Hvor er de? -I campingvogna mi.
Det er i traileren min. Ikke gjør henne noe!
Faen, hold kjeft. Hold kjeft.
Ta veska. Kom igjen.
Bær den.
For faen.
Hold kjeft!
Reis deg. Du kjører...
Du kjører. Du kjører. Du kjører.
Åpne døra. Åpne den.
-Det ordner seg, Molly. -Det gjør det kanskje ikke.
Det blir kanskje ikke bra. Hvor langt er det igjen?
-Hvor langt er det igjen? -Bare et lite stykke.
For helvete!
Hent greiene mine, Jim. Hent det som er mitt.
Hent greiene mine.
Hvor er det?
-Hvor er det? -Det er her.
Takk.
TO UKER SENERE
Mr. Smith, klienten din er her.
Abigail, takk for at du kom. Vær så god å sette deg.
Dette tar ikke lang tid.
I tillegg til arven etter mannens jord og gård, vil du og Lynn
få hele James Langleys eiendom.
Det må være en feil. Jim etterlot ikke noe til meg i testamentet.
Nei... Han etterlot Cooper som eneste arving.
Og Cooper etterlot deg som sin eneste arving.
Siden begge er døde, arver du hele James Langleys bo.
Det inkluderer et hus, en campingvogn, utstyr, jord...
...og alle rettighetene til oljen.