Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Jednom godišnje biramo drvce.
Gdje je Ruth? Ona je stručna.
-Bok. Kako si? -Meghan! Dobro. Lijepo te vidjeti.
Ti si promatračica drvaca. Trebam drvce do 275 cm.
Vidjet ćemo što ćemo naći.
-Slijedit ću tebe. -Dobro.
Da. Sviđa mi se ovo.
Predivno drvce.
-Ali malo previsoko za tebe. -Previsoko je.
To nije loše.
-Prodano je. -Da.
Već je zauzeto. Ima drvce za svakoga.
Tako je.
Bacit ćemo pogled ovamo da vidimo ima li…
Ovo je lijepo.
Ima sjajan oblik.
Mislim da je ovo pravo. Sjajno drvce.
Dobro. Tvoje je.
-Hvala. -Nema na čemu.
Kad kitim drvce, lampice najprije stavljam unutra da svijetle iznutra,
te na rub, izvana.
Isto je i s ukrasima. Trebate mjesto gdje će biti svjetla.
Volim okićeno drvce.
Tako je lijepo što u jednom dijelu kuće
možete istinski sažeti svoju obiteljsku priču,
osjetiti protjecanje vremena u različitim poglavljima života,
ukrasima.
Za mene je drvce dio sjećanja i ljubavi prema blagdanima.
Super.
S LJUBAVLJU, MEGHAN
Sviđa mi se adventski kalendar. Htjela sam ga napraviti za svoju djecu.
Uzmete male s malim čokoladama za svaki dan. Pripremite ih.
I poenta je iznenađenje i zadovoljstvo
svaki dan tijekom 24 dana do Božića.
Ne moraju biti velike stvari nego male geste.
Pišem: „Volim te jer si tako drag.”
I: „Volim te jer tako si hrabar.” Sitnice.
Pokušavam prigrliti i prihvatiti to
da je svaki dan u mjesecu prema kraju godine poseban.
Ali ne morate sve.
Prigrlite posebne detalje koji vam pružaju radost.
Nadam se da ćemo ih imati još dugo.
Tradicija mora imati početak.
UKUSNI BLAGDANI
Neka svetkovine počnu.
Tako se veselim prvome gostu.
Dolazi Will Guidara.
Davno sam ga upoznala
u nagrađivanom restoranu Eleven Madison Park.
Otac je dvoje djece i pisac.
Napisao je knjigu koja me nadahnula: Nerazumna gostoljubivost.
Ako on dolazi, moramo biti nerazumni u gostoljubivosti.
Pa sam malo istraživala.
Razgovarala sam s Christinom Tosi koja je bila u emisiji
i otkrila da on voli cacio e pepe.
Neću ga dočekati sa zdjelom. To bi bilo malo previše.
Ali što ako napravimo gougères,
prekrasnu dizanu slasticu, ali s okusom cacio e pepea.
To ćemo mu pripremiti.
A onda ću ga malo ispitivati i reći:
„Kako prenijeti ta načela kvalitetnih obroka u gostoprimstvu
i nadmašivanja očekivanja te ih dovesti u dom?”
Krenimo s gougèresima.
Prvo ćemo napraviti tijesto.
Zabavno blagdansko predjelo koje izgleda otmjeno, a jednostavno.
Mlijeko i cijeli komad maslaca.
Narezat ću ga na kockice. Malo soli i papra.
Ovo je sjajan okus cacio e pepea. Volim tjesteninu cacio e pepea. O, Bože.
Ukusno jelo od tjestenine s mnogo sira i crnog papra.
Pustite da malo proključa.
Počet ću dodavati brašno.
Ovo je kao fondue.
Nitko nije odbio fondue.
Sjajno miriše!
Gusto je. Mislim da je gotovo.
Vidite teksturu? Niste to očekivali.
Malo ćemo ga mijesiti da smanjimo žestinu.
Stavljam pregaču.
Izvrsno izgleda.
Dodajemo pekorino i parmezan.
I onda ćemo ga istiskivati.
Snažan miris. Sviđa mi se.
Ako ne volite papar, nije za vas.
Kao i sir. Ako ne volite dobru klopu, nije za vas.
Ako volite sve to, ovo će ovo biti jelo za vas.
Da, okrugli, klasični oblik gougèrea.
Nježno ćemo ih pritisnuti mokrim prstom.
Premaz od jaja na svaki.
Natunkajte gougère.
-Što djeca govore? -Natunkaj gougère.
Da.
Baš je natunkala gougère.
Dobro natunkala.
Na 220 stupnjeva oko 15 do 20 minuta.
I gledajte ove ljepotice kako se dižu.
Stavimo ih unutra pa ću ovo pospremiti.
I napravit ćemo… nešto slatko. Klopu za sobove. Napravimo to.
Prisjetimo se.
Promjena kako odrastate i kako uzdižete ono što jedete.
I stvari, osobito oko blagdana, koje postanu sentimentalne.
Uzmimo nekoliko stvari.
Moja potraga za blagom.
Ovo treba kratko staviti u mikrovalnu pećnicu.
Trećina šalice maslaca od kikirikija, malo vanilije.
Ovo se, dok sam odrastala, zvalo klopa za štence.
Jednostavna grickalica od pahuljica.
Ali u ovom blagdanskom razdoblju zvat ćemo to klopom za sobove.
Savršen dar da ga Will odnese kući svojoj ženi
koja voli nostalgične slastice.
Moja nastavnica matematike u osnovnoj, gđica Linda, obožavala je ovo.
Bila sam tako sretna što voli nešto što sam napravila.
O, Bože.
Dvije šalice šećera u prahu.
Ajme. To je mnogo šećera!
Ajme, izgleda tako nedužno kad je gotovo.
Dobra je vijest što je ukusno.
Sad smo se ufurali u božićni duh.
Praškasta, ukusna, čokoladna hrana za sobove s maslacem od kikirikija.
Pospremit ćemo. Neka se hladi. Stavite u lijepu posudu.
Gougères su unutra oko 15-20 minuta.
Da vidimo kakvi su.
Ljepotice.
Izgledaju tako dobro.
Stavit ću ih na tanjur da ne zagore.
Dražesno!
Uzmimo klopu za sobove.
Malo za grickanje.
A ostatak želim da odnese svojoj supruzi.
Dobro.
Vrijeme je da skinem pregaču i spremim se da pozdravim našega gosta.
Bok!
-Bok! Dugo se nismo vidjeli. -Jako dugo.
-Drago mi je. -Također.
-Hvala što si tu. -Hvala.
Je li ti žena rekla da sam opsjednuta tvojom knjigom?
Baš opsjednuta. Darovala sam je mnogima.
-Hvala. -Nevjerojatna je.
Danas je prvi put da osjećam božićni duh ove godine.
-Prilično je veselo ovdje. -Da.
Pretjerano veselo.
Ali netko tko te dobro poznaje rekao mi je,
tvoja divna žena, da voliš cacio e pepe.
Volim cacio e pepe.
-Cacio e pepe gougères. -Čovječe!
-Može? -Hvala.
Nema na čemu. I onda klopa za štence.
Pravo doba. Odnesi joj. Možemo to grickati.
-Ovima ne mogu odoljeti. -Sjajno!
-Ali počet ću s ovim. -Samo navali. Želiš i piće?
Možemo Barolo. Voliš to s cacio e pepeom.
Ili pjenušac.
-Popijmo Barolo. -Dobro! Sviđa mi se!
-Idemo! -Ovo je sjajno.
Nešto mi je jako važno…
-Ovdje je smeće. -…kad nekoga ugošćujem.
A ljudi često griješe.
Katkad pomislim da se ljudi toliko trude zadiviti osobe koje pozivaju k sebi
da zaborave razlog zašto su ti ljudi ondje.
Zbog povezivanja s osobama koje su ih pozvale.
Da. Ništa nije stresnije nego promatrati domaćicu pod stresom.
Radije bih naručio kinesku hranu.
-I povezivao se. Da. -Družio se i… Da, slažem se.
-Živjeli. -Živjeli.
Kad se sjetim sjajnih večera na kojima sam bio,
ne sjećam se što sam jeo.
Sjećam se jesam li otišao…
-…puna srca. Da. -Puna srca. Da.
Blagdani su najbolji primjer kad se ljudi toliko usmjere na to,
a zapravo to možete raditi svaki dan
nekim sitnicama.
I toliko se trudiš da sve bude savršeno
da izgubiš čaroliju koja proizlazi iz pogrešaka.
Savršenu nesavršenost koja proizlazi iz ljudske povezanosti.
-Da. Vidite li zašto je ovdje? Točno! -Ali…
Zato smo se slagali otpočetka.
Oboje to razumijemo, barem organski.
Mislim da možeš raditi neke stvari zbog kojih se ljudi osjećaju…
-…viđenima. -Da.
Malo snažniji osjećaj pripadnosti. Vidite?
Bože, rekli smo to u isto vrijeme.
Napravit ćemo petarde „Volim Božić”.
-Igračku, nije jestiva. -Kul.
I možemo ih nečime napuniti, ne samo nasumičnim tričarijama.
-Tko ih prima? -Sjajno.
Što staviti unutra? Slatko ljubavno pismo, porukicu.
Napravit ćemo ih. Fantastično. Da uzmem tvoju čašu?
Ti uzmi čašu jer ja uzimam ovo.
Super! Hajdemo.
Sve je spremno.
Mislim…
Nije li slatko?
Fantastično je.
Dakle, božićne petarde.
Dugo ih praviš?
-Dok sam živjela u UK-u, to je… -Važan dio tamošnje kulture?
-Za božićne blagdane, sigurno. -Baš fora.
Ljudi obično prekriže ruke.
-Ozbiljno? S drugom osobom. -Sjede za stolom.
-Da, i povuku u isto vrijeme. -Sjajno.
-Tako se povezuju. -Kao trenutak zajedništva.
Kad sam ih prvi put vidjela, obično su imali,
veličine kolačića sreće…
šalu ili zagonetku i nešto slatko.
-Poduči me. -Dobro.
Možeš kupiti gotove
ili rezati vlastite predloške od papira za omatanje.
Postoji nekoliko različitih dizajna
pa razmisli o osobi koja će uživati u njima,
što bi htjela.
Samo malo, nemamo prostora za rad,
možda uzmite zalogaj pa ih maknite iza sebe.
To je naš redatelj. Bruklinski kvariša napada.
-Da budu nadohvat ruke. -Kako zgodno.
Točno ovamo, baš.
-Ondje na kameri B. -Ne znam o čemu govoriš.
Stavi gougères bliže ekipi.
Tako je.
Ovo je smotani karton.
Zalijepit ćemo ga da stoji.
Imam dobar predosjećaj.
-Drago mi je. -Osjećam se samouvjereno.
Ova mala petarda, to je mehanizam koji će izazvati…
-Opa! -Eto ga!
-Da, dobro. -Dobro?
-To će biti u sredini. -Samo tako.
Čime ćemo je napuniti?
Ako počneš s kćeri.
Bomboni, čokolada. Uvijek želimo konfete unutra.
Da, ima mnogo konfeta. U sredinu…
A tu je i sušeno cvijeće, čokoladice.
-Znaš li zašto ovo volim? -Zašto?
Ideja da radimo nešto zabavno, što je osmišljeno i namjerno
na početku obroka, stvarno je fora.
Da, i uživaju u tom iskustvu.
I onda kad otvore svoju i shvate
da je napravljena za njih. Možeš kupiti božićne petarde.
Ali vidi se da se netko potrudio.
Da. To je kao kad govoriš o sjećanju na najbolje večere
u odnosu na obrok na tim večerama.
-To je to. To tražimo. -Da.
Zalijepiš tako da ostane na okupu.
A učvrstit će je mašna na kraju.
Možeš cijelu vrpcu, ali može i uzica.
Učvršćuje je ljubav koju osjećamo prema ljudima…
-…za koje ih pravimo. -Tako je, Wille!
To će ih učvrstiti. To će sve povezati.
Lili se voli ponašati kao odrasla dama.
Ovo je miris lavande s kuglicom. Mislila sam nešto takvo.
Znaš kad napraviš palačinku i prva uvijek ispadne loša?
Moja loša palačinka. Riješit ću se te i početi iznova.
Moj muž ima malo ljubavno pismo, čokoladu, šeširić.
Sad sam ušao u ritam.
-Da, točno. Ufurao si se. -Sad se osjećam dobro.
-To je prelijepo. -Sjajno je.
Zamisli kako bi to sjajno izgledalo na stolu.
Sad Archiejeva. Burgeri. Voli crvenu boju.
Napravit ću za ženu. Na šešir ću napisati „Volim te”.
Nazvat ću je.
Popravit ću frizuru.
Bok.
-Bok. -Kako si?
-Bok, prijateljice. -Bok, mama. Bože.
Pogledaj što radimo.
Tvoj muž rastura.
-Nadahnjuje. -Pravimo petarde, znaš?
-Da! -Ovako ćemo.
Već sam napravio jednu za tebe. Neću ti reći što je unutra.
Sad ću jednu za Sonnyja.
Imaš nešto što se može pretvoriti u vozilo koje gura po podu?
U petardu? Baš u petardu?
Imaš li one sitne autiće?
Napravila sam nešto za tebe. Slatko je i napravljeno u mikrovalnoj.
Curo, ti si žena po mom ukusu. Govoriš mojim jezikom.
Baš ste slatki. Zabavite se.
-Bok, Meghan! Zabavite se! -Bok.
Mislim…
Čovječe! Dobro.
Našli su autić?
Čarolija televizije.
To je nerazumno…
-…nerazumno gostoprimstvo. -Hvala.
Kao da smo proricatelji.
-Hvala, cure. -Baš fora.
Hvala. To je sjajno.
Bravo, ekipa.
Napravimo po jedan za sebe…
-Sviđa mi se ideja. -Otvoren.
-Možemo li pogledati taj rukopis? -Kako ti je fora rukopis.
O čemu govoriš?
Sjajan stil.
Blagdani će ubrzo dovoljno dugo pauzirati svijet
da istinski njegujemo veze koje su nam važne.
Da. Meni je jedno od ključnih načela domaćinstva ili ugošćivanja
milost.
Jer smatram da se ljudi osjećaju ugodno zbog milosti.
Super.
-Sretni blagdani. -I tebi.
-Sjajno. -Tebi i tvojima. Sreća.
-Da vidimo radi li? -Da, molim te.
-Idemo. -Jedan, dva, tri.
-Aha! Evo ga! -Juhu!
Da!
Dobro jutro.
Danas je u pidžami, ekipa.
Ovoliko volim prijateljicu.
Zašto nosim pidžamu u TV emisiji?
Jer moja draga prijateljica Lindsay, prijateljice smo od 17.,
Linds ima obiteljsku tradiciju
da uvijek nose iste pidžame za blagdane.
I zbog Linds su me prisilili da nosim pidžamu
za užinu u čast njezine tradicije.
Nosimo iste pidžame.
A vraća se i Kelly, meni najbliskija i najdraža.
Jedna od najboljih frendica.
I nijedno slavlje nije potpuno bez Kel.
Volim tradiciju božićnog ranog ručka.
Radim to svake godine s obitelji. Već sam počela.
Nešto slatko, nešto slano.
Počnimo s pripremom blagdanske zvijezde od cimeta.
Imamo tri sloja tijesta koje sam pripremila.
I sad ćemo namazati sloj smeđeg šećera, maslaca,
a zatim i cimeta.
Budući da svi volimo cimet.
A onda će se iskriviti i poprimiti prekrasan oblik pahulje.
Imamo tri sloja
i razdijelit ćemo ovo na tri dijela.
Sve će se ovo istopiti dok se peče.
Dobro, vidite da imamo drugi sloj.
Stavimo malu čašu u sredinu.
Ovo će nam biti središte.
Prerezat ćete sve slojeve.
Samo ćemo ih iskrenuti…
u tom smjeru.
A onu do nje u drugom smjeru.
Stisnite ih da se spoje.
I tako u krug.
Opet malo okrenite.
Premazali smo je. Izgleda sjajno.
Kao i ti, dragi Guy. Guy njuši nešto ukusno.
Unaprijed sam pripremila sastojke za quiche.
Karamelizirali smo luk.
Slanina koja ide u quiche Lorraine.
I pirjani špinat za firentinski quiche.
A ovo su naši kalupi za quiche.
Imam i one bez glutena za moju dragu Lindsay.
Čaša vrhnja i mlijeka.
Bogato, kremasto, ukusno.
Napravit ćemo dvije mješavine raznih sireva
tako da imamo lijepu smjesu od jaja.
Obožavam sir Gruyère.
Sol i malo muškatnog oraščića.
Lorraine. Dobar stari quiche Lorraine.
Imamo Flo i Lorraine.
Volim špinat.
Dodat ću malo parmezana da imamo malo drukčiji profil okusa.
Slanina, dvostruki sir. Tako bogato. Njam.
Idemo. Zvijezda od cimeta.
Mali quichei.
I ispeći ćemo kruške.
Da počistimo prije nego što se bacimo na to?
Jedna od najlakših slastica svih vremena: pečene jabuke, pečene kruške.
Kad sam bila na faksu,
izvadila bih središnji dio jabuke.
Stavila je na tanjur, ulila med i cimet.
Prekrila zdjelom i nekoliko minuta u mikrovalnu.
Ispalo bi kao pečena jabuka. Sladoled. Bilo je vrlo svečano.
Ovo je odraslija verzija.
Ali, usput,
postoji mnogo načina
da postignete isti cilj.
Ovo je tako lako.
Napunit ćemo ih osnovnim delicijama, maslacem.
Malo đumbira dobro bi došlo.
Vrlo brzo i jednostavno.
Usput, malo limunove korice bilo bi sjajno.
Improvizirate, gledate što imate u kuhinji
i pitate se: „Kako mogu ovo podići i začiniti?”
Ravnoteža okusa je fantastična.
Trebamo nešto slatko unutra.
Znamo da su se pčele trudile. Cijenimo vas.
Stavit ćemo ih unutra. Na 190 oko 20 minuta.
Da, molim.
Mali quichei.
Nekoliko bezglutenskih.
Curama će se ovo svidjeti.
O, Bože. Ajme.
-Bok! -U blagdanskom duhu. Bože, obožavam to.
Bože, tako dobro miriše.
Kuc-kuc!
-Evo je. Bok. -Zdravo. Bok.
Bože, plavija si!
Jako plava.
Hvala.
-Predivno. Pjenušac? -Da, molim te.
Drago mi je što ste tu.
Ovo je sirup od nara.
Lijepo.
Živjele.
Dobro.
Tako je dobro.
Izgleda predivno.
Zbilja izgleda prelijepo.
Donijet ću salvete. Navalite.
-Jogurt da ublaži slatkoću? -Da.
Sad kušaj s kruškom.
Ništa lakše.
Prefino je.
Baš je dobro.
Kad nešto voli, počne plesati pa idemo.
Duhovito jer je istina.
Jedna firentinska, druga Lorraine.
-Pecivo s cimetom? -Da.
-Šteta je trgati je. -Evo ga.
Čak se i odvaja savršeno.
Imam planove za nas nakon klope.
Blagdanski vijenci. Oduvijek to želim.
Nikad to nisam radila i mislim da sve imamo drukčiji stil.
Zanima me… nije natjecanje.
Zanima me koliko će drukčiji ispasti.
Presvucimo se pa u staju.
O, Bože!
Ovo je hrpa opcija za izradu vijenaca.
Sjajno.
-Mogu vam pokazati? Prezentacija? -Da. Molim te.
Baza mogu biti grančice ili žica, imamo različite veličine.
Idemo do ovog stola.
Mislila sam da kod vijenaca
sve poslažeš i onda pričvrstiš.
Ali zapravo praviš male grozdove
i počneš ih povezivati.
Ovo ide okolo…
-Zar ne? Pričvrstiš to. Evo jednoga. -Da.
Drugi će vjerojatno doći ovamo.
Prekriva vrhove. Samo dodaješ i okrećeš u hodu.
Sva zvonca i zviždaljke, doslovce, možete dodati poslije.
-Dobro. Idemo! -Naprijed, ekipa.
Ovo shvaćam vrlo ozbiljno.
Da, vidim.
-Znaj da sam usredotočena. -Dobro.
Koliko se smijemo odmetnuti? Koliko visoko?
-Ovisi koliko želiš. -Dobro.
-Lijepo je. -Veliko.
Veliko ili nikako.
-Već ti se sviđa? -U vodi je.
-Iznenađenje. -Zaplet.
Zato miriše tako svježe.
Volim sezonske vijence.
-Tako su lijep detalj. -Svečano je.
Tako je lijepo kada dođeš do nečijih ulaznih vrata
i vidiš nešto posebno.
-Slažem se. -Nikad nisam.
O, Bože. Pa, možda započinjemo…
-Novu tradiciju. -…novu tradiciju.
A i lijepo je to nekomu donijeti…
Pa to je divan dar za domaćicu.
Možeš reći: „Ja sam ga napravila.” „Što?”
Zaboravila sam čaj zbog grančica.
Sviđa mi se kako je tvoj labav. Sjajno.
-To je početak. -Da, no zabavno je.
Čini mi se da pravim golemu cvjetnu krunu. To se događa.
Bože!
Sjajno.
-Još malo. -Da.
Imam velike vizije s vrpcama koje se ne ostvaruju.
Trebam mašnu. Lijepu mašnu. Nisu li mašne sad u modi?
Ti si mi tako rekla.
-Visokokvalitetan vijenac. -Hvala.
-Bogme napreduje. -Bravo.
-Hvala. Kupio bi ga? -To je pravi vijenac.
-Cin! -Pogledaj je.
I sad vidite da vam ne treba stručnjak za to.
Ovo im je prvi put. I lijepo napreduju.
Bože.
Opa! Predivno.
-Da? Daj da vidim tvoj. -Da.
-Dodala sam zvonce. -Divno.
Zvonce ga podiže.
-I to mi se sviđa. -Savršeno.
-Bravo, dame. -Da.
-Ponosim se našim vijencima. -Odlično.
Hvala, cure. Lijepo sam se provela.
-Najbolji dan. -Nema na čemu.
SAVJETI I TRIKOVI ZA BLAGDANSKO OMATANJE
Vrijeme je za omatanje darova.
Zasučimo rukave.
Volim slične nijanse i voštani pečat.
Najbolji trik: možete ih pripremiti unaprijed.
I ako koristite voštani štapić i pištolj za ljepilo taj dan,
umjesto voštanog pečata na daru, neka budu gotovi
i možete ga lako zalijepiti ili dvostrukom trakom
ili s malo vrućeg ljepila.
Zbog tog najsitnijeg detalja iznenada djeluje uzvišeno.
Zabavna je tehnika drukčiji način presavijanja papira.
Ako ga presavijete prema van umjesto iznutra,
posve mijenjate izgled.
Lijepo i zatvoreno. Prva je strana presavijena.
Zatim drugi komad savijete na vrhu.
Slažete nabore sprijeda za prekrasan ukras.
I drugu stranu također presavijete na vrhu.
Nije toliko očekivano.
Sad možete staviti mašnu ili zvonce.
Grančicu bilo čega.
Možete nešto i gurnuti unutra.
Ovo je ružmarin.
Svežite ga žicom da stvorite mali vijenac.
To bi bilo lijepo, ali izgubite ovaj efekt.
Mašnica bi bila dražesna.
Skinite. To je za dvostranu traku.
I svežite taj prekrasan mali vijenac.
Svi smo to prošli
kad je jedina moguća opcija da ovo stavite u vrećicu za darove.
Postoji i druga opcija.
Recimo da znamo da je ovako dugačko
i otprilike znamo gdje završavaju njegove nožice.
Izrežite papir na ovu veličinu.
Na središtu ćete ga izravnati i onda naborati.
Presavit ćemo ga popola.
Tu ćemo ga presaviti. Prema unutra.
Bok!
I sad još samo morate svezati vrpcu sa svake strane.
Možemo zarezati i ovdje.
Kao božićna petarda. Kako slatko!
Još jedna anomalija tijekom blagdana jest omatanje vinske boce.
Sviđa mi se japanska metoda omatanja, zove se furoshiki.
Odete u neku od trgovina starinama u kojima imaju marame,
svaka po nekoliko dolara.
To ide gore, isto s ove strane.
Napravite cvijetak na vrhu.
Jednu stranu zamotate ovuda.
Trebali biste dobiti mali cvijet.
Svežite čvor. Čekaj.
Ako imate detalje po kući, dodajte ih.
Jednostavno i elegantno.
Slatko!
Večeras dolazi nova prijateljica. Sportašica, stalno trenira.
Pomislila sam da iznova osmislimo meni najdraže: pladanj cruditéa.
Ljudi vijence povezuju s blagdanom.
Ovo je sjajan način modernizacije tradicionalnoga.
Držim se zelenog povrća.
Skroz okolo i stavite umak u sredinu.
Ili ga usidrite s umakom na dnu,
kao da je to mašna.
Slažem zelenilo različitih tekstura.
Brokulini, šparoge.
Znamo da volim otvoriti mahune graška, što daje dodatni detalj.
Dolazi Naomi Osaka.
Nevjerojatna je sportašica
i postala je majka.
Drago mi je što ću se povezati s njom na toj razini, vidjeti kako joj ide
i bolje je upoznati.
Želim je dočekati s nečim sjajnim.
Možete stvoriti nekakav motiv koji će podsjećati na ukrase.
Male rotkvice, šipak. Sporadično.
Slatko!
Ovo je gotov umak tahini.
Mislim da voli ljutinu. Ali bit ću malo konzervativna, za svaki slučaj.
Tako sam konzervativna.
Da uravnotežim svu tu ljutinu, stavim malo dobrog meda.
Jabukovača se kuha.
Gotova jabukovača,
ali dodala sam koru agruma, mahunu vanilije i začine.
Dobro, pripremimo se za gošću.
Bok! Dobro došla. Sretni blagdani.
Sretni blagdani!
Napravila sam ti crudité u obliku vijenca.
-Živjela. Toplo je. -Živjela.
A ovo je umak tahini.
Stavila sam malo ulja od čilija.
Je li jako ljuto?
-Voliš ljutinu? -Volim.
Da. Onda će ti se svidjeti.
Pokušala sam naći zlatnu sredinu.
-Zar ne? -Imaš pravo, ljuto je.
Ali ukusno je.
Što ti je najdraže tijekom blagdana?
Iskreno, mislim obitelj.
Toliko putujem pa ne viđam obitelj tako često.
Ali mislim da su blagdani vrijeme kad se mogu usredotočiti na obitelj
i mogu se samo odmoriti i uživati u životu.
U trenucima između treninga, možeš li se…
Opuštam se, ali i jurim za svojom kćeri. Dakle…
Točno. Ali to je dobra vrsta neopuštanja, zar ne?
To toliko ispunjava dušu i nevjerojatno je.
-Da. -Zar ne?
Imam zabavan projekt i možda se svidi tvojoj kćeri.
Hoćemo li praviti rukotvorine? Idemo.
Evo ideje. Imamo dvije šalice i ovo.
I ukrasit ćemo Djedičin tanjur za kekse i šalice.
Baš slatko.
Možemo koristiti što god želiš. Imamo boje, kistove, olovke.
U redu, bacimo se na ovo. Negdje se mora početi.
Dobro, prvo ću vježbati. Ni ne znam nacrtati božikovinu.
Ne.
Nije tako.
Pokušavam skužiti kakav ukras mogu nacrtati na ovome.
Baš slatko!
-Izgovara se „Šai” ili „Šej”? -Šai.
Slatko.
Ali nije sramežljiva.
Mislim da dobro izgleda. Jesam luda?
Nisi luda, toliko znam, ali vrlo si ljubazna.
Moj tanjur izgleda kao da je prekriven šišmišima.
Molim te, ne gledaj ovamo.
Mislim da je važno uvijek isprobavati nešto u čemu nismo dobri.
Na to bih se trebala podsjećati kad pokušavam crtati
ili igrati tenis.
Tako sam bolno loša.
Sad moram to vidjeti jer način na koji…
Nitko to ne mora vidjeti. Jako je loše.
Ne može biti najgore.
Vjerujem da bi bilo. Mama je našla moju staru svjedodžbu.
I u svjedodžbi, gdje je ocjena iz tjelesnog:
„Sposobnost bacanja ili hvatanja lopte. Nije primjenjivo.”
Nisu mi mogli ni dati ocjenu.
Voliš li crtati?
Ja bih to nazvala pokušajima modnog dizajna.
Fora! Voliš li modu?
Da. Sviđa mi se što se možeš izraziti,
a da ništa ne kažeš.
Da.
Nike mi dopušta da dizajniram odjeću.
Nosim vlastite kreacije.
Ne znam pomaže li toliko
različitih boja.
Kao božićne lampice.
Shai će se svidjeti jer je mamin.
U redu, posvetit ću se tome.
Evo ga.
Posvetila si se. Vrijeme je da se i ja posvetim.
Ispočetka, možda vrpca.
To je dobra ideja.
Ovo će postati keksi s čokoladom i mrkve.
Keksi za Djedicu, mrkve za sobove.
Zadovoljnija sam.
-Što je to? -Osaka na japanskome.
Baš kul.
Možda ću se morati pouzdati u svoj krasopis.
Baš si si dala oduška.
Tako je dobro.
Mislim da je dobro improvizirati.
Sviđaju mi se i potezi kistom.
Hvala.
Opet pišemo.
Moraš se držati onoga što znaš.
Tako je lijepo. Ali to je pomalo kao varanje?
Sviđa mi se tvoja. Nazdravimo Božiću.
-Ispeći ću ih i poslati ti. -Opa! Hvala.
Mislim da će se djeci svidjeti.
DRAGI DJEDICE, BILI SMO DOBRI SRETAN TI PUT, ARCHIE I LILI
LAKI I ELEGANTNI RUKOM OBOJENI KEKSI
Ukrašavanje keksa može biti tako zabavna obiteljska aktivnost
i jednako zabavna aktivnost kada djeca odu spavati,
tih i miran meditativni trenutak.
Ovo je jestiva prehrambena boja.
Možete dodati nešto poput ekstrakta badema
za različite razine zasićenosti boje, ali i okuse.
Sviđa mi se tekstura kista. To mu daje malo dimenzije.
Ovo je tako slatka tehnika akvarela jer nisam umjetnica,
ali ne moraš ni biti umjetnik. Samo se malo poigraš.
Na kraju krajeva, to je keks.
Ne može poći po zlu.
Možda se čini nelogičnim,
ali ovi mali trenuci između
zapravo su ono što će stvoriti energiju
kakvu želite za blagdanske zabave.
Pazite na sebe i možete se pobrinuti za sve ostale.
Samo malo glazure.
I kako god izgleda vaša pokretna meditacija.
Mali vijenac.
U duhu neosuđivanja.
Koji god duh želite, ekipa.
Jedva čekam posljednjega gosta.
Pozdrav Tomu Colicchiju.
Znam ga s televizije. Znam njegovu knjigu i fanica sam.
Veselim se, ali glumit ću smirenost.
Obožavala sam emisiju Vrhunski kuhar.
Tom im je glavni sudac više od 20 sezona.
Nevjerojatan je kuhar i ugostitelj.
Osvojio je pet nagrada James Beard.
Također, Tom Colicchio napisao je knjigu Misli kao kuhar.
To je promijenilo moje kretanje kuhinjom.
Tomova je ideologija promijenila moje viđenje kuhara.
Umjesto: „Evo recepta, kupi sastojke i napravi”,
bilo je: „Što imam? Što mogu napraviti? Napravimo to.”
Koktel dobrodošlice za Toma Colicchija.
Ptičica mi je rekla da voli ušećereni đumbir.
Mislila sam,
umjesto tipičnog koktela French 75, možemo to malo začiniti.
Ovo je sjajan koktel sa džinom. Lak, djeluje svečano
jer sam napravila sirup od kruške i đumbira kao dodatak.
Stavimo naša tri sastojka unutra.
Koji je omjer?
Dva, jedan, tri, to je bio moj prvi pozivni broj.
Ulijemo 60 ml džina.
Ovomu također dodajemo pjenušac,
stoga polako s džinom, ljudi, polako s džinom.
Zatim 30 ml limunova soka.
Još jedna.
Zatim 30 ml našeg sirupa od kruške i đumbira.
Kako šik.
Razgovarat ćemo o obiteljskim receptima i tradiciji.
Dolazi iz talijansko-američke obitelji, neka jela jako voli praviti,
poput djedove salate od cikle, usoljenog bakalara.
Mislim, jela koja su za njega sentimentalna.
Elegantno.
Oko 90 ml pjenušca.
Moja mama već godinama pravi gumbo za Badnjak.
To pravi jednom godišnje. Napravit ćemo gumbo.
Ovo će biti divan dan.
Ukrasit ću ga ušećerenim ružmarinom, bobicama
i Tomovim omiljenim ušećerenim đumbirom.
Izgleda svečano. Pjenušavo je poslijepodne.
Pozdrav!
Tvoja sam obožavateljica.
-Bok. -Kako si?
Drago mi je što si tu.
-Vidi ove delicije. -Osjećam vibru.
Znam da voliš đumbir i kandirani đumbir. Počistit ću.
Malo drukčiji French 75.
Svježe i odlično. Živjeli. Hvala.
Drago mi je što si tu. Danas ćemo se zabaviti.
Želim čuti nešto o receptima i tradiciji tvoje obitelji i svemu tome.
Kao talijanski Amerikanci slavimo Gozbu sedam riba.
-Iako ih sad ima 13 ili 14. -Stvarno?
Dodali smo nekoliko. Ali uvijek smo imali salatu od cikle. Bila je to cikla.
Zatim mješavina crvenog luka, celera, srčika artičoke, pimenta.
Dodao sam komorač.
Uvijek je bilo sušenih crnih maslina,
mnogo peršina, češnjaka, inćuna.
-Giardiniera. -Tako je.
Smijem li ti reći zašto se hihoćem?
Jedva čekam to jesti
jer ne kuhaš često ono što tvoj partner ne voli jesti.
Da ti moram navesti hranu koju moj muž mrzi jesti…
Cikla?
-Beetroot, kako kažu u Engleskoj. -Naravno.
-Crne masline. -Dobro.
Komorač.
Ozbiljno?
Dakle, mrzit će ovo jelo.
-Dakle… -I ukiseljeno povrće.
Molim te, napravi mu to i predomislit će se.
Mrzi sve te okuse.
Nisam uživala u njima,
pogotovo ne u toj kombinaciji, već dugo. Tako ukusno.
S čime ćemo početi? Sa salatom od cikle?
-Ili ribom? -Počnimo s ciklom.
Daske za rezanje.
Cikla, cikla, cikla. Cikla nikla.
-Komorač. -Da, izvadimo komorač.
Cikla je tu. Komorač isto.
Uzet ću malo crvenog luka.
Trebat će nam peršin.
-Ušećereni je đumbir tu. -Savršeno.
-Čula sam da to voliš. -Da, volim.
Na snimanju Vrhunskog kuhara imali smo staklenku kandiranog đumbira.
Nitko ga nije koristio, ali to je moja grickalica.
Godine đumbira.
-Trebamo lonac pun vode. -Može.
Hladne vode.
Hladna voda.
Za salatu treba više cikle, ali danas pravimo malu.
Hranim 20 ljudi na Badnjak, pa…
-Hraniš ih 20? -Da.
-Opa! To je ambiciozno. -Da.
Badnjak s bakom i djedom bio je ležeran. Dođeš, sjedneš, uzmeš tanjur. To je to.
Kad je djed umro, moja je baka bila starija
pa sam preuzeo blagdane i napravio pravu gozbu.
Tvoj trenutak.
Jako je važno kad ih pripremamo
da počnemo s hladnom vodom i kuhamo ih jako, jako polako.
Toliko je zbijena da ako je brzo kuhaš, izvana je kuhana, a iznutra još sirova.
Dobro.
Kad počnem kuhati za Badnjak, tada počinjem osjećati
da je blagdan. Da.
Ufuraš se u vibru.
Boje li se ljudi kad im dođeš?
Znaš, i da i ne. Ne pozivaju me često.
Zbog toga.
-Točno. -Sigurna sam.
Ne, malo se boje ali, vjerovala ili ne,
rijetko kad osuđujem zbog hrane.
Baš me briga. Nisam toliko izbirljiv. Moram igrati tu ulogu u seriji.
-Domaća je kuhinja drugo. -Točno.
Nije da me nije briga, no nisam baš izbirljiv.
Ovo je gotovo. Dobro.
Predivno se skuhala. Kora se odmah skine.
Pogotovo ako se polako kuha, odmah će skliznuti.
Ne želim tanke kriške. Želim da budu komadi.
Izdašni. Također stavljaš jednu limenku inćuna?
-Da. -Sviđa mi se to.
Odakle potječe to jelo?
Moj je djed kuhao na Badnjak. Ovo je jelo koje je uvijek pravio.
I kao dijete ne bi to trebao voljeti.
Ali mi jesmo.
Obitelj dolazi u moju kuću za Badnjak.
-Dečkima se sviđa? -Moj stariji sin obožava.
Obično napravim veliku porciju jer svi žele malo ponijeti kući.
Misliš li da oni to vole samo zbog okusa ili zbog sentimentalnosti?
Zbog kombinacije nostalgije i okusa.
Ali vrlo je ukusno.
-Malo češnjaka. Ovdje je. -Da, u smočnici.
-Izgleda kao vinski ocat. -Vinski ocat?
Pokušao sam ovo dotjerati prije desetak godina.
„Dotjerat ću ovo. Peći ciklu u balzamičnom octu.”
-Nije bilo dobro. -Grozno?
Ne. „Što si učinio sa salatom? Užasna je.”
Nije užasna, ali je drukčija. Odustao sam od toga.
Neke je tradicije moguće modernizirati, a neke…
-Da. -…neka ostanu klasične.
Trebamo sol. I malo papra bilo bi sjajno.
To nije papar.
-Evo. -Tako.
Sjemenke chia? Ne želiš ih?
-Ne sjemenke. -Tvoja obitelj…
Djed nije kuhao sa sjemenkama chia.
-Volim kuhati. -Zašto?
Kao djetetu nisu mi dijagnosticirali ADHD.
Našao sam kuhanje, shvatio sam da mi je to bilo lako.
Volio sam to.
No shvatio sam da mi frenetičan tempo u kuhinji odgovara.
To me zapravo usporilo.
Teško je to objasniti, ali tada nisam razmišljao o tome.
-Znao si da te to prizemljuje. -Znao sam da mi pomaže.
Ovo mi izgleda kao dobra mješavina.
Kod ovoga je jela sjajno što ga možeš jesti sad i bit će dobro.
Sutradan je bolje i sve pocrveni.
-Tako svečano. -Da.
-To je to. -Predivno. Sviđa mi se boja.
Sjajno. Pomaknut ćemo ovo. Strašno je lijepa.
Onda usoljeni bakalar. To dvoje jako dobro funkcionira.
-Vrijeme? -Za bakalar.
Vrijeme je za bakalar.
-Priprema za paru. -Može.
Evo usoljenog bakalara.
Ovo se natapa oko 36 sati.
Juhu! I bakalar je usoljen.
Ovo ćemo oživiti tom vodom,
smočiti ribu i dobit ćemo meku teksturu, ne?
Da. Bez namakanja je preslano.
Uzmemo dijelove.
U jednom sloju. Nemoj ih slagati.
Fora je razmišljati o tehnikama konzerviranja.
Konzerviranje ribe je prastaro.
Sol se nekoć koristila kao valuta. Ako imaš soli, možeš konzervirati ribu.
Nisam to znala.
Koristili su je kao valutu.
Pustimo to da stoji.
Zašto ti voliš kuhati?
Oduvijek me to fasciniralo.
Ali uvijek mi se sviđala ideja ugošćivanja i zabavljanja.
Eksperimentirala sam, pročitala knjigu.
I shvatila da ne mora biti tako komplicirano.
Otad kuham. Uživam u tome.
Ovo će biti umak? To je samo peršin i malo češnjaka.
Samo peršin i češnjak, sok od limuna i maslinovo ulje.
Pogledaj kako…
Još nije gotovo. Ne ljušti se.
Počet će se ljuštiti. Ovo je manje.
Ovo želiš. Ovaj je gotov.
Ubacimo i ostale.
Volim bakalar.
Budi nostalgiju.
Da. Ovo je Božić. Bakalar je… Nema Božića bez njega.
Dobro miriše zbog vrućine. Moram reći. Njam.
Ne mjerim vrijeme. Stalno ga dotičem. Ako se ljušti…
-Da. Tulum. -To je dobro.
Sad ćemo dodati malo limunova soka.
Njam.
I za ovo ti treba najbolje maslinovo ulje koje imaš.
-To je manje-više to. -Sjajno.
Tvoj bi se djed ponosio.
Ovo su vrlo blagdanske boje, moram reći.
-Da, ovo je… -Da. Jako dobro.
Ovo dvoje jako dobro funkcionira skupa. Tekstura usoljenog bakalara s ciklom.
Imaš pravo. Ravnoteža je dobra. Kiselina i slanost.
Ukusno je. Fantastično.
Mogu li ti pokazati omiljeno jelo moje obitelji?
-Gumbo, zar ne? -Tako je.
Uzmemo dobar pileći temeljac, malo pilećih batkova i kobasice.
Kozice ćemo poslije. Hvala.
-Počnimo sa zaprškom. -Dobro.
Obitelj moje mame dolazi iz Tennesseeja. Oko Chattanooge.
Ne znam. Volim hranu za dušu.
Znam da postoje različite verzije gumboa.
Ja znam ovu.
Stavit ću pileće batkove ovamo da ih obradim s ljubavlju.
Samo paprika i kajenske papričice, origano, malo soli.
Neka odradi svoje dok počnemo sa zaprškom.
Stavit ćemo mnogo maslinova ulja. Dodat ću malo brašna.
-Praviš ovo za Božić? -Za Badnjak.
Dobro.
Dakle, požutjelo je. Postaje lagano smeđe.
-Kao promjena boje kose. -Kao karamela.
Ja to nemam. Ja to ne radim. Da.
Uzmimo lonac za najbolji dio.
Dobra kobasica andouille. Divno.
Tako je dobra.
Stavit ćemo piletinu, malo posmeđiti ovo i ono.
Ubacit ćemo i sve ostalo.
Može. Želim otići kući i napraviti ovo.
-Domaći gumbo? -Dugo ga nisam pravio.
-Sviđa mi se što katkad praviš gumbo. -Da.
U redu, to je dobro. To će nas pokrenuti.
Dodat ću malo luka, paprike i celera.
-Pustit ćemo da omekšaju. -Da.
Dodamo malo češnjaka.
Imam teoriju o kuhanju.
Kad nešto izgleda dobro, pogledaj unutra,
a ulje je poprimilo boju zbog andouillea.
Kad izgleda dobro, znaš da valja.
-Ne može biti loše. -To je meni dobra hrana.
Nije komplicirano. Samo se lijepo kuha. I čuje se.
-Osjećaš miris. -Da.
Potpuno osjetilno iskustvo.
-Pomiriši. Kušaj. Sve divote. -Da.
Dodam malo zaprške koja je sad vrlo tamna.
Idemo po čorbu. I dodajmo vode ovoj divoti.
Dobro izgleda.
Umiješamo malo filéa za gumbo prije jela.
Vratit ćemo kobasice i piletinu.
Lijepo.
Sad miriše na Božić.
Bok, ekipa.
-Namirisao sam gumbo. -Baš sam…
-Miriše gumbo. -Moj muž.
-Drago mi je. -Bok, Tome Colicchio.
-Pripremam mamin gumbo. -To sam osjetio.
Što je u ovoj salati?
Doslovce tvoja omiljena salata.
Cikla, crne masline.
-Komorač, inćuni. -Da.
-Ajme. To je anti-salata. -Sve što ne…
Sve što mrziš.
Ukiseljeno povrće.
-Sigurno ste znali da dolazim. -Točno.
A gumbo mi je jedno od omiljenih jela, posebice gumbo njezine mame.
Ali prije ribe.
-Ostavlja porciju sa strane… -Da.
-Ali ovo mi je najdraže. -Kobasica i piletina.
Dodat ću filé, sol i papar, onda ću donijeti rižu.
-Malo ljuto? Ne previše? -Kobasica andouille.
Mama ti priprema pureću. Ova je ljuća.
-Dat ću ti ručnik. Oznojit ćeš se. -Divno.
A ovo, Tome?
Usoljeni bakalar.
Prefino je.
Ovo je vaš tradicionalni…
Ovo su dva jela koja pravim na Badnjak.
Imamo Gozbu sedam riba.
I ta salata.
Ja i salata odmjeravamo jedno drugo.
Dobra je.
Nevjerojatno kako nema mnogo stvari koje ne volim.
I sve su u toj salati.
Sve su u jednoj zdjeli.
Baš sve.
Spremam se pojesti kobasicu. Da vidimo.
Osjećam kako mi probada glavu.
Dobro je kad se oznojiš zbog hrane.
Vrlo je ukusan.
Nije tako dobar kao mamin, ali svakako je blizu.
Opa!
Molim?!
O, Bože!
Mama će te voljeti zbog toga. Krasne riječi za tvoju svekrvu.
-Ukusno. -Stvarno je dobro.
Trebala bi češće.
Hvala. Hvala što si došao.
-Nema na čemu. -Divota. Zaista to cijenim.
Ovo je bilo jako zabavno.
Papričica mi je upala u oko ili samo namigujem.
Ajme! Sve je u redu.
Hvala što si došao.
Fantastično.
Krasno.
Važan je dan blizu.
I doista smo osjetili toplinu blagdana
na mnogo načina u proteklim tjednima.
U nevjerojatnoj hrani.
Sutradan je bolje i sve pocrveni.
-Tako je svečano. -Da.
Izradili smo slatke rukotvorine.
Juhu!
Ali najviše od svega, stekli nove uspomene.
Ovo je sjajno.
Znak za sve kamere.
Ali ne mogu se oprostiti, a da ne nazdravim
ljudima iza kulisa koji omogućavaju svu ovu čaroliju.
Opala!
Hura!
Evo ga.
Živio, prijatelju.
Lijepo zveckanje čašama. Itekako.
-Juhu! -Živjeli!
Hvala svima. Bravo.
Završili smo.
Hura!
SRETNI BLAGDANI
Prijevod titlova: Željko Radić