Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Kerran vuodessa pääsee kuusipuuhiin.
Missä on asiantuntija Ruth?
Hei! Mitä kuuluu? -Meghan! Hyvää, kiva nähdä!
Olet puubongari. Haluan 2,5–3-metrisen kuusen.
Katsotaan ympärille.
OMISTAJA
Seuraan sinua.
Minä pidän tästä.
Se on kaunis kuusi, mutta liian korkea. -Niin on.
Tuo ei ole paha.
Se on jo myyty. Varattu. -Jokaiselle löytyy kuusi.
Totta.
Katso vielä tänne päin, jos olisi… Tämä on nätti.
Hyvä muoto.
Tämä se taitaa olla. Hieno kuusi. -Selvä, se on sinun.
Kiitos! -Ole hyvä.
Laitan kuuseen valot aina niin, että se on valaistu sisäpuolelta ja ulkorajalta.
Sama juttu koristeiden kanssa. Haluan jokaiselle paikan valossa.
Tykkään joulukuusesta.
Sen myötä kotona on yksittäinen alue,
johon voi tiivistää koko perheen tarinan.
Tuntea ajan kulun ja elämän eri vaiheet koristeissa.
Kuusi on osa joulumuistojani ja rakkauttani joulua kohtaan.
Tykkään siitä.
JOULUKALENTERI
Pidän joulukalentereista. Halusin tehdä sellaisen lapsilleni.
Voi ostaa pieniä suklaakalentereita. Niitä saa valmiina.
Ideana on saada jotain pientä ilahduttavaa joka päivä 24 päivän ajan jouluun asti.
Ei mitään isoa vaan pieniä eleitä.
Kirjoitan: "Rakastan sinua, koska olet niin kiltti."
Ja: "Rakastan sinua, koska olet rohkea." Pieniä havaintoja.
Yritän kaikin puolin tehdä joulukuun jokaisesta päivästä erityisen,
kun vuosi tulee päätökseen.
Ei ole pakko tehdä kaikkea. Voi tehdä sen, mikä tuo itselle iloa.
Toivottavasti nämä ovat käytössä pitkään. Jokaisella perinteellä on oltava alku.
MAUSTEEN TAIKAA
Juhlahumu alkakoon. Olen intona ensimmäisestä vieraastani.
Will Guidara on tulossa.
Vuosia sitten tapasin hänet palkitussa Eleven Madison Park -ravintolassa.
Hän on myös kahden lapsen isä ja kirjailija.
Hän kirjoitti inspiroivan kirjan kohtuuttomasta vieraanvaraisuudesta.
Jos hän kerran on tulossa, pitää olla kohtuuttoman vieraanvarainen.
Olin ovela ja juttelin hänen vaimonsa, Christina Tosin kanssa,
joka on ollut vieraanani.
Will kuulemma pitää cacio e pepestä.
En valmista sitä hänelle. Se olisi liikaa.
Entä jos tekisimme juustotuulihattuja,
ihania herkkupalloja, mutta juuston ja pippurin makuisena?
Teemme niitä.
Sitten kyselen häneltä,
miten vieraanvaraisuuden ja odotusten ylittämisen periaatteet -
tuodaan fine diningista kotiympäristöön?
Aletaan tehdä juustotuulihattuja. Ensin valmistetaan taikina.
Juustotuulihatut ovat hauska mutta simppeli alkupala.
Maitoa ja koko tanko voita. Pilkon sen kuutioiksi.
Suolaa ja pippuria.
Tästä saadaan hyvä cacio e pepe -maku. Rakastan cacio e pepe -pastaa.
Se on lohtupastaa, jossa on paljon juustoa ja mustapippuria.
Annetaan tämän kiehahtaa.
Alan lisätä jauhoja.
Tuntuu ihan fonduelta.
Tämä ei kyllä veny.
Tuoksuu tosi hyvältä.
Taikina on paksua. Sen voi jo nostaa liedeltä.
Näettekö, miten se muotoutui? Yllätys.
Vaivataan sitä vähän, jotta lämpö laskee.
Heitän essun ylle.
Tosi hyvältä näyttää.
Lisätään pecorinoa ja parmesaania.
Sitten pursottamaan.
Voimakas tuoksu. Ihanaa!
Jos ei pidä pippurista, juustosta eikä herkusta, tämä ruoka ei ole oma juttu.
Jos pitää niistä kaikista, tämä on oma juttu.
Pyöreä, klassinen juustotuulihattujen muoto.
Napautetaan niitä kevyesti kostutetulla sormella.
Vähän kananmunaa kaikille.
Täppää juustotuulihattua.
Mitä nuoriso sanookaan? -Däbbää sitä juustotuulihattua.
Joo.
Voi ei. Hän däbbäsi juustotuulihatun.
Hyvin däbbäsikin.
15–20 minuuttia 220 asteessa.
Pikku kaunottaret pullistuvat hetkessä.
Sinne menivät, ja nyt minä siivoan tämän.
Sitten tehdään jotain makeaa. Tehdään "poronmuonaa".
Sukelletaan muistoihin. Haluan puhua ruuan ylevöittämisestä aikuisena.
Monet jouluun liittyvät asiat ovat tapoja, joihin liittyy tunteita.
Haetaan pari juttua.
Kävin aarrejahdissa.
Tämä pyörähtää mikroaaltouunissa.
Kolmanneskuppi maapähkinävoita ja tilkka vaniljaa.
Lapsuudessani tätä kutsuttiin pennunmuonaksi.
Se on simppeli välipala muroista.
Kutsutaan sitä nyt joulun vuoksi poronmuonaksi.
Tämä on täydellinen lahja Willin vaimolle, joka rakastaa nostalgisia herkkuja.
Alakoulun matematiikanopettajani, Linda, piti tästä kovasti.
Olin innoissani, kun hän piti jostain tekemästäni.
Voi jestas sentään.
Kaksi kupillista tomusokeria.
Siinä on paljon sokeria.
Näyttää viattomalta valmiina.
Onneksi se on herkullista.
Nyt ollaan joulutunnelmissa.
Puuterimaista, herkullista suklaa-maapähkinävoiporonmuonaa.
Siivotaan ja pannaan se jäähtyneenä kauniiseen astiaan.
Juustotuulihatut ovat olleet uunissa 15–20 minuuttia. Katsotaanpa.
Kaunottaria.
Hyvältä näyttää.
Nostan ne lautaselle, ettei kypsyminen jatku.
Suloisia!
Haetaan poronmuona.
Vähän naposteltavaksi.
Loput lähetän hänen matkassaan hänen vaimolleen.
No niin.
Aika riisua essu ja valmistautua tervehtimään vierastamme.
Hei! Pitkästä aikaa! -Hei! Siitä on kauan!
RAVINTOLOITSIJA & KIRJAILIJA
Kiva nähdä. Kiitos, kun tulit. -Kiitos kutsusta.
Kertoiko vaimosi, etten vain intoile kirjastasi vaan olen hulluna siihen?
Olen antanut sen lahjaksi monille.
Kiitos. -Upeaa. Onnittelut.
Tänään tunsin ensi kertaa tänä vuonna joulumieltä.
Täällä on aika riemukasta. -Niin on.
Ylenpalttisen riemukasta.
Kuulin eräältä, joka tuntee sinut hyvin,
eli vaimoltasi, että pidät cacio e pepestä.
Rakastan. -Tein cacio e pepe -tuulihattuja.
Jestas! Kiitos! -Ole hyvä.
Tein ennen vanhaan pennunmuonaa.
Voit viedä purkin vaimollesi, ja voimme napostella tästä.
En voi olla syömättä näitä. -Hienoa!
Aloitan näistä. -Käy kiinni. Otatko juotavaa?
Voimme ottaa Baroloa, josta pidät cacio e pepen kanssa, tai kuplivaa.
Otetaan Baroloa. -Selvä! Ihanaa!
Tämä on mahtavaa.
Yksi juttu on minulle erityisen tärkeä…
Tuossa on roskakori. -…isännöinnissä kotona.
Moni käsittää sen väärin.
Joskus ihmiset yrittävät niin kovasti tehdä vieraisiinsa vaikutuksen,
että he unohtavat, miksi vieraat ovat tulleet.
He tulivat viettämään aikaa kutsujan kanssa.
Niin. Mikään ei stressaa enemmän kuin stressaantuneen emännän katselu.
Tilaisin mieluummin kiinalaista ja bondaisin oikeasti.
Hengaisin… Olen samaa mieltä.
Kippis. -Kippis.
Kun mietin hienoja illallisia vuosien varrelta, en muista, mitä söin.
Muistan vain sen, lähdinkö sieltä sydän täynnä.
Aivan.
Joulu on paras esimerkki ajasta, jolloin täydellisyyteen pyritään kaikin voimin.
Ei muisteta, että joka päivä voi tehdä pieniä tekoja.
Jouluna unohtuu helposti tekemään kaikesta täydellistä -
ja kadottaa taian, joka syntyy virheissäkin.
Täydellinen epätäydellisyys syntyy ihmissuhteissa.
Niin! Näettekö, miksi hän on täällä? Täsmälleen!
Siksi meillä synkkasi heti. Ymmärrämme tämän kumpikin luonnostamme.
Tietyillä jutuilla voi saada ihmiset tuntemaan olonsa…
Nähdyksi. -…nähdyksi.
Luoda yhteenkuuluvuuden tunnetta. Näettekö?
Sanoimme sen yhtä aikaa. -Mahtavaa.
Teemme jouluisia paukkukaramelleja. Niitä leluja siis.
Voisimme täyttää ne ajatuksella satunnaisen krääsän sijaan.
Mieti saajia. -Ihanaa.
Mitä tahdot sisään? Pieniä rakkauskirjeitä tai lappusia.
Teemme niitä. Mahtavaa. Otanko lasisi?
Ota vain, sillä minä otan nämä. -Ihanaa! Tehdään se.
Välineet ovat valmiina. -Siis…
Eikö olekin kiva? -Mahtava.
Paukkukaramellit.
Oletko tehnyt niitä kauan?
Iso-Britanniassa se on iso osa… -Iso osa kulttuuriako?
On jouluna. -Siistiä.
Yleensä ne avataan ristikkäin.
Eikä! Vieruskaverin kanssako? -He ovat pöydässä ja vetävät yhtä aikaa.
Mahtavaa. -Se yhdistää.
Yhteisöllinen hetki.
Ensikosketukseni paukkukaramelleihin oli,
että niissä oli onnenkeksin kokoinen vitsi tai arvoitus sekä jotain makeaa.
Opeta minua. -Selvä.
Näitä voi ostaa valmiina tai voi tehdä omia pohjia lahjapaperista.
Eri malleja on pari kutakin.
Mieti henkilöä, jolle tahdot antaa sen. Mistä hän pitäisi?
Ennen kuin aloitatte… Työtila loppuu.
Ottakaa viimeiset haukkapalat ja siirtäkää taaksenne.
Ohjaajamme. Ilonpilaaja iskee jälleen.
Tuohon käden ulottuville. -Kuinka kätevää.
Juuri tähän, tietysti.
B-kameran viereen. -En ymmärrä, mitä ajat takaa.
Asettakaa juustotuulihatut työryhmän lähelle.
Aivan.
Tässä on rullattua kartonkia.
Liimataan se paikoilleen.
Minulla on hyvä tunne tästä.
Olen iloinen siitä. -Minulla on itsevarma olo.
Tässä on nalli, josta syntyy…
Selvä.
Se tulee keskelle. -Tähän näin.
Mietitään täytteitä.
Jos aloitat tyttärestäsi…
Karkkia, suklaata ja aina konfettia. -Paljon konfettia. Nostan ne väliimme.
Meillä on myös kuivakukkia ja suklaata.
Arvaa, miksi tykkään tästä. -No?
Se, että tehdään jotain hauskaa yhtä aikaa tarkoituksella aterian alussa,
on tosi siistiä.
Niin. Saajat nauttivat jo pelkästä kokemuksesta,
mutta kun he avaavat omansa, he tajuavat, että se on tehty juuri itseä varten.
Kaupasta saa valmiita. -Näistä näkee antajan panostuksen.
Silloin keskiöön nousee muisto parhaista illallisista -
eikä parhaiden illallisten ateria.
Sitä me tavoittelemme. -Aivan.
Vähän liimaa, jotta se pysyy koossa. Nauha kiinnittää sen kunnolla lopulta.
Voisi tehdä kunnon rusetin mutta solmukin käy.
Lopullinen liima on rakkaus lahjan saajia kohtaan.
Se on siinä, Will!
Juuri niin! Se luo yhteyden.
Lili haluaa kovasti olla aikuinen nainen.
Tämä on laventeli-roll-on. Jotain sellaista mukaan.
Tiedätkö sen, kun ensimmäisestä letusta tulee aina huono?
Tämä on huono lettuni. Heitän sen pois ja aloitan alusta.
Mieheni paukkukaramellissa on rakkauskirje, suklaata ja pieni hattu.
Nyt löysin rytmin.
Aivan. Aloit gruuvata. -Nyt tuntuu hyvältä.
Se on aika kaunis. -Hieno on.
Mieti, miten nätiltä se näyttäisi kattauksessa.
Teen Archien paukkukaramellia. Hampurilaisia. Hän pitää punaisesta.
Teen yhden vaimolleni. Kirjoitan hattuun "rakastan sinua".
Soitan Christinalle. Tukka kuosiin ennen kuin vaimo vastaa.
Hei.
-Miten voit?
Hei, ystävä. -Hei, mama. Voi jestas.
Katso, mitä teemme. Miehesi hoitaa homman kotiin.
Teemme… Tiedätkö paukkukaramellit?
Joo! -Juttu on näin.
Tein jo yhden sinulle. En kerro, mitä siinä on.
Teen seuraavan Sonnylle.
Löytyykö jotain, minkä voi muuntaa lattialla työnneltäväksi ajoneuvoksi?
Paukkukaramellin sisällekö? -Löytyykö pikkuautoja?
Tein sinulle jotain makeaa, jonka tein mikroaaltouunissa.
Sinä olet tyttö minun mieleeni. Puhut kieltäni.
Olette söpöjä. Pidä hauskaa!
Hei, Meghan! Pidä hauskaa! -Heippa.
Voi. -Siis…
Ei vitsit!
Löysivätkö he autoja? Television taikaa.
Tuo on kohtuuttoman kohtuutonta vieraanvaraisuutta.
Kiitos. -Olimme kuin ennustajia.
Kiitos, tytöt. -Tosi kiva juttu.
Kiitos, mahtavaa. -Hyvin tehty, tiimi.
Tehdäänkö itsellemme yhdet, jotka… -Avaamme. Kiva idea!
Voidaanko katsoa käsialoja? -Sinun käsialasi näyttää kivalta.
Mitä meinaat? Hieno tyyli.
Jouluna laitetaan maailma tauolle riittävän pitkäksi aikaa,
jotta ehditään keskittyä tärkeimpiin suhteisiin.
Niin. Minulle tärkeimpiä emännöinnin tai isännöinnin periaatteita -
on armollisuus.
Se saa ihmiset tuntemaan olonsa mukavaksi.
Ihanasti sanottu.
Hyvää joulua. -Hyvää joulua.
Mahtavaa. -Sinulle ja läheisillesi.
Kokeillaanko tätä? -Kokeillaan.
Nyt. -Yksi, kaksi, kolme.
Sillä lailla! -Joo!
Hyvää huomenta.
Hän on pukeutunut pyjamaan, jengi. Näin paljon rakastan ystävääni.
Miksi minulla on pyjama tv-ohjelmassa?
Koska rakas ystäväni Lindsay, johon tutustuin 17-vuotiaana…
Lindsin perheen perinteenä on pukeutua samanlaisiin pyjamiin jouluna.
Minut pakotettiin pukemaan pyjama brunssille Lindsin perinteen kunniaksi.
Meillä on samanlaiset.
Kelly on myös palannut. Läheisin ystäväni, yksi parhaista.
Juhlat eivät ole täydelliset ilman Kellyä.
Rakastan jouluaamun brunssia. Pidän sen joka vuosi perheeni kanssa.
Otin jo varaslähdön. Jotain makeaa, jotain suolaista.
Aletaan tehdä jouluista kanelitähteä.
Valmistin jo ennakkoon kolme kerrosta taikinaa.
Kerrostamme nämä fariinisokerin, voin ja kanelin kanssa.
Kaikkihan pitävät kanelista.
Sitten kieputetaan niin, että siitä tulee lumihiutaleen muotoinen.
Tässä on kolme kerrosta. Jaetaan massa kaikille kolmelle.
Kaikki tämä sulaa uunissa.
Siinä on nyt toinen kerros.
Pannaan keskelle lasi. Se toimii ankkurina.
Leikataan kaikkien kerrosten läpi.
Kieputetaan tätä -
näin päin.
Tätä, joka suutelee toista, kieputetaan toiseen suuntaan.
Sitten ne nipistetään päistä yhteen.
Käydään tällä lailla koko kierros läpi.
Taas kieputetaan vähän.
Se on kylvetetty, ja se näyttää hyvältä.
Niin sinäkin, Guy-kulta. Guy haistoi jotain hyvää.
Valmistelin ainekset etukäteen pikkupiiraita varten.
Karamellisoitua sipulia ja pekonia Lorrainen kinkkupiirakkaan -
ja kuullotettua pinaattia Firenzen piirakkaan.
Tässä on piirakkakuppeja.
Minulla on myös gluteenittomia Lindsaylle.
Haetaan kuppi kahvikermaa. Täyteläistä, kermaista, herkullista.
Sitten kaksi sekoitusta eri juustoja, jotta saadaan hyvä munaseos.
Gruyère-juusto on ihanaa.
Suolaa ja ripaus muskottipähkinää.
Lorraine, vanha kunnon Lorrainen piirakka.
On Flo, ja on Lorraine.
Pinaatti on ihanaa.
Lisään vähän parmesaania, jotta saadaan erilainen makuprofiili.
Pekoni-tuplajuustotäyte on tosi hemmotteleva.
Tästä lähtee. Kanelitähti.
Pikkupiirakat.
Sitten paistamme päärynöitä. Siivotaanko vähän ennen sitä?
Yksi helpoimmista herkuista ovat paistetut omenat tai päärynät.
Kun olin yliopistossa, kaiversin omenasta karan pois,
laitoin sen lautaselle ja hunajaa ja kanelia päälle.
Mikrotin sitä kulhon alla pari minuuttia. Siitä tuli kuin paistettu omena.
Jäätelön kera se tuntui juhlavalta.
Tämä on aikuisten tapa tehdä sama. Ja muuten…
Sama tavoite voidaan saavuttaa monilla eri tavoilla.
Tämä on helppoa.
Täytetään nämä perusherkuilla. Voita.
Vähän inkivääriä olisi kiva. Erittäin nopea ja helppo tehdä.
Sitruunankuorikin sopisi tähän.
Improvisoidaan ja katsotaan, mitä keittiössä on -
ja millä näihin saisi lisää raikkautta ja lämpöä.
Makutasapaino on fantastinen. Tarvitaan enää jotain makeaa.
Mehiläiset ovat ahkeroineet. Arvostan niitä.
Laitetaan tämä 20 minuutiksi 190-asteiseen uuniin.
Kyllä, kiitos.
Pikkupiirakat.
Pari gluteenitonta.
Tytöt pitävät näistä varmasti.
PERUSTAJA & YSTÄVÄ
Voi jestas. Voi sentään.
Hei! -Hän on juhlatunnelmissa. Ihanaa!
Onpa hyvä tuoksu.
Kop, kop.
KIRJAILIJA & YSTÄVÄ
Hän tuli! Hei! -Hei!
Olet blondimpi kuin ennen. -Hyvin blondi.
Kiitos.
Kaunista. Kuplivaa? -Kiitos.
Ihanaa, kun olette täällä.
Tämä on granaattiomenasiirappia.
Nättiä.
Kippis.
No niin.
Niin hyvää.
Näyttää ihanalta.
Näyttää upealta.
Ottakaa lautasliinat ja syökää.
Haluatko jugurttia leikkaamaan makeutta? -Kiitos.
Maista nyt päärynän kanssa.
Niin helppoa.
Tämä on herkullista. -Tosi hyvää.
Kun Meghan pitää jostain, hän alkaa tanssia.
Pitää paikkansa.
Toinen on kinkkua, toinen pinaattia.
Haluatko pullaa? -Joo.
Surettaa rikkoa se. -Tästä lähtee.
Se irtoaa täydellisesti.
Meillä on puuhaa brunssin jälkeen.
Olen aina halunnut tehdä joulukransseja. En ole koskaan tehnyt.
Meillä kaikilla on erilainen tyyli. Tämä ei sitten ole kilpailu.
Haluan nähdä, miten erilaisia niistä tulee.
Mennään latoon.
Jestas sentään! -Vaihtoehtoja riittää kransseihin.
Ihanaa.
Saanko näyttää ja selittää? -Kiitos.
Pohjana voi käyttää oksia tai rautalankaa. Niitä on eri kokoisia.
Mennään toisen pöydän ääreen.
Luulin, että kranssi koottaisiin kiinnittämällä kaikki kerralla kohdilleen.
Sen sijaan pitääkin tehdä pieniä nippuja ja yhdistää niitä rautalangalla.
Tämä menee ympärille.
Näettekö? Nyt on yksi nippu kiinni. -Aivan.
Toinen tulee luultavasti tähän.
Uusi nippu peittää edellisen varret. Kootaan ja käännetään.
Kulkuset sun muut tilpehöörit voidaan lisätä myöhemmin.
Antaa palaa. -Aloitetaan.
Otan tämän hyvin vakavasti. -Huomaan sen.
Olen hyvin keskittynyt. -Selvä.
Miten hurjaksi voi ryhtyä? Kuinka korkea?
Kuinka ison haluat? Se on nätti. -Ison.
Iso sen olla pitää.
Tuntuuko jo hyvältä? -Sehän on vedessä.
Yllätys. Siksi tämä tuoksuu tuoreelta. -Juonenkäänne.
Tykkään joulukranssista. Se on kiva lisä. -Ne ovat juhlavia.
On ihanaa nähdä jonkun ovella jotain sellaista erityistä.
Samaa mieltä. -En ole tehnyt ennen.
Jestas! Ehkä aloitamme uuden perinteen. -Uuden perinteen.
Tällainen olisi kiva antaa jollekulle. -Siinä vasta olisi emännänlahja.
Voisi kertoa, että teki sen itse. "Mitä?"
Unohdin teeni. Se oli oksien peitossa.
Näyttää hyvältä, kun se on noin väljä.
Se on vasta alku. -Se on hauska.
Taidan tehdä tästä jättimäisen kukkakruunun.
Voi taivas. -Ihana.
Melkein valmis.
Mahtavat nauhaideani eivät onnistu.
Tarvitsen rusetin. Eivätkö rusetit olekin muodissa?
Niin sinä kerroit.
Laadukas kranssi. -Kiitos.
Hän tekee omaa juttuaan. -Hienoa.
Kiitos. Ostaisitko sen? -Kunnon kranssi.
Katsokaa häntä.
Tämä osoittaa, ettei tähän tarvita ammattilaista.
Teemme näitä ensimmäistä kertaa, ja ne onnistuvat.
Voi jestas!
Se on upea.
Onko? Näytä sinun. -On.
Lisäsin kulkusen. -Kulkunen kruunaa kaiken.
Minäkin tykkään. -Täydellistä.
Hyvää työtä, naiset.
Olen ylpeä kransseistamme. -Tosi hyvä.
Kiitos! Minulla oli mahtava päivä. -Ole hyvä.
VINKKEJÄ JOULUISEEN PAKETOINTIIN
On aika paketoida lahjat.
Kääritään hihat.
Tykkään käyttää samoja sävyjä ja vahasinettejä.
Yksi loistokikka on tehdä sinetit etukäteen.
Jos käyttää vahapuikkoa ja kuumaliimaa eikä tee sinettiä jokaiseen erikseen,
voi kiinnittää etukäteen tehdyt sinetit -
joko kaksipuolisella teipillä tai kuumaliimalla.
Se on pienenpieni yksityiskohta, joka nostaa paketin uudelle tasolle.
Yksi hauska tekniikka on taitella paperi eri tavalla.
Jos paperin taittelee päällepäin eikä sisäänpäin, syntyy erilainen ilme.
Tiukasti paikallaan.
Ensimmäinen sivu on taiteltu. Toinen sivu taitetaan päälle.
Sivut taitetaan paketin päälle koristeelliseksi kuvioksi.
Sama tehdään toiselle puolelle.
Yllättävä paketti.
Sen päälle voi laittaa vaikka rusetin, kulkusen tai oksan.
Voi myös pujottaa jotain väliin.
Tämä on rosmariinia. Sidotaan se pieneksi kranssiksi rautalangalla.
Se näyttäisi kivalta mutta peittäisi taitokset.
Rusettikin olisi soma.
Otetaan sinetti pois ja sidotaan minikranssi tilalle.
Kaikille on tuttu tunne, että pehmolelulle ainoa vaihtoehto on lahjakassi.
On toinenkin vaihtoehto.
Tiedämme, että paketin pitää olla näin pitkä.
Tiedämme suunnilleen, mihin nallen jalat yltävät.
Leikataan paperi sen mukaan.
Painetaan paperi keskikohdasta lyttyyn ja teipataan kiinni.
Taitetaan se puoliksi.
Tuosta taitetaan. Käännetään yläosa sisäänpäin.
Heippa!
Sitten vain sidotaan molempiin päihin nauhat.
Tänne voi leikata loven.
Se näyttää paukkukaramellilta. Onpa soma!
Toinen kummallinen paketoitava on viinipullo.
Japanilainen paketointimenetelmä furoshiki on minusta ihana.
Vintagekauppojen laareista löytyy huiveja parilla dollarilla kappaleelta.
Nostetaan poimutetut sivut ylös molemmin puolin.
Niistä tulee kuin kukinto.
Kääritään toinen sivu ympäri näin päin.
Syntyy pieni kukkanen.
Tehdään solmu. Hetkinen.
Lisätään jokin pieni yksityiskohta.
Helppoa ja tyylikästä. Suloista!
Tänä iltana uusi ystävä tulee käymään. Hän on urheilija.
Ajattelin luoda uuden version suosikistani crudités-lautasesta.
Kranssien ajatellaan kuuluvan jouluun.
Näin saa modernisoitua hienosti perinteisen ruuan.
Pelkkiä vihreitä kasviksia.
Voi tehdä ympyrän ja asettaa dipin keskelle,
tai asettaa dipin reunaan esittämään kranssin rusettia.
Kerrostan tähän erilaisia vihreitä kasviksia.
Varsiparsakaalia, parsaa.
Tykkään avata herneenpalot, mikä luo lisää yksityiskohtia.
Naomi Osaka on tulossa.
Hän on uskomaton urheilija, ja hänestä on tullut myös äiti.
Olen innoissani, kun äitiys yhdistää meitä ja kun voin tutustua häneen paremmin.
Haluan tervehtiä häntä jollain mahtavalla.
Tähän voisi kehitellä jotain esittämään koristeita.
Pieniä retiisejä ja granaattiomenaa. Suloista!
Tämä on kaupan tahinidippiä.
Uskon hänen pitävän tulisuudesta. Lisään chiliä maltilla kaiken varalta.
Tämä on minulle maltillista.
Tasapainotan tulisuutta lisäämällä tilkan hyvää hunajaa.
Omenamehu on kuplimassa.
Se on kaupan omenamehua, mutta lisäsin sitruunankuorta, vaniljaa ja mausteita.
Valmistaudutaan vieraan tuloon.
Hei! Tervetuloa ja hyvää joulua. -Hyvää joulua.
Tein sinulle crudités-lautasen kranssin muotoisena.
Kippis. Se on lämmintä. -Kippis.
Laitoin tahinidippiin chiliöljyä.
TENNISPELAAJA
Onko tulista?
Tykkäätkö? -Tykkään.
No, sitten tykkäät tästä. Yritin pitää poltteen maltillisena.
Onko hyvä? -Olit oikeassa. On tulista.
Maistuu hyvältä.
Mikä on lempijuttusi joulussa?
Totta puhuen perhe.
Matkustan paljon enkä näe perhettäni niin usein.
Joulu on aikaa, jolloin voi keskittyä perheeseen,
pitää taukoa ja nauttia elämästä.
Voitko treenijaksojen välissä vain…
Rentoudun kyllä mutta juoksen myös tyttäreni perässä.
Täsmälleen. Se on hyvänlaista epärentoutumista.
Se täyttää sielun ja on vain mahtavaa.
Niin on. -Eikö vain?
Minulla on hauska puuha, josta tyttäresi ehkä pitää.
Mennäänkö askartelemaan? Mennään.
Idea on tämä. Tässä on kaksi mukia ja lautasta.
Koristelemme joulupukin keksilautaset ja mukit.
Hauskaa.
Voit käyttää, mitä haluat. On maaleja, siveltimiä ja akryylitusseja.
Ryhdytään töihin. Jostain on pakko aloittaa.
Pitää harjoitella. En edes osaa piirtää orjanlaakeria.
Ei.
Ei näin.
Yritän miettiä, minkä koristeen osaisin piirtää tähän.
Suloista. Lausutaanko se Shai vai Shei? -Shai.
Ihanaa.
Shai ei kuitenkaan ole ujo.
Tuo näyttää hyvältä. Olenko hullu?
Et ole hullu mutta olet hyvin ystävällinen.
Ihan kuin lautanen olisi lepakoiden peitossa.
Älä katso tänne.
Minusta on tärkeää kokeilla asioita, joissa emme ole hyviä.
Minun pitäisi muistuttaa itseäni siitä, kun yritän piirtää tai pelata tennistä.
Olen tuskastuttavan surkea.
Minun on ihan pakko nähdä, nyt kun sanoit…
Kenenkään ei tarvitse nähdä. On niin huono.
Ei voi olla huonoin, mitä olen nähnyt. -Uskon, että olisi.
Äitini löysi vanhan todistukseni, ja liikunnan kohdalla luki:
"Kyky heittää palloa tai ottaa se kiinni: Ei sovellettavissa."
Minulle ei voitu antaa edes arvosanaa.
Tykkäätkö piirtää?
Kutsuisin piirroksiani muotisuunnitteluyritelmiksi.
Siistiä. Pidätkö muodista?
Joo. Tykkään siitä, että voi ilmaista itseään sanomatta sanaakaan.
Niinpä.
Nike antaa minun suunnitella vaatteeni, joten olen käyttänyt omia mallejani.
En tiedä, ovatko kaikki nämä eri värit liikaa.
Näyttää jouluvaloilta.
Äiti teki sen. Shai ihastuu.
Hyvä on, menen tällä. Tässä se on.
Sinä teit päätöksen. Minun on aika tehdä omani.
Aloitan alusta. Ehkä teen nauhan. -Hyvä ajatus.
Piirrän suklaakeksejä ja porkkanoita. Keksejä pukille, porkkanoita poroille.
Olen tyytyväisempi.
Mikä se on? -Siinä lukee Osaka japaniksi.
Onpa siistiä.
Joudun käyttämään hyväksi käsialaani.
Sinullahan välähti. Tosi hyvä!
Siitä tuli lonkalta aika hyvä.
Siveltimenvedot näyttävät kivalta. -Kiitos.
Kirjoitamme taas.
Suutari pysyköön lestissään.
Kaunista. Eikö se ole vähän huijaamista?
Tykkään omastasi. Kippis joululle.
Pinnoitan nämä ja lähetän sinulle. -Kiitos!
Lapset ihastuvat niihin.
RAKAS PUKKI, OLEMME OLLEET KILTTEJÄ. TURVALLISTA MATKAA! ARCHIE & LILI
HELPOT JA ELEGANTIT KÄSINMAALATUT KEKSIT
Keksien koristelu voi olla hauskaa perhepuuhaa -
mutta yhtä hauskaa se on lasten mentyä nukkumaan.
Hiljainen, rauhallinen, meditatiivinen hetki.
Tämä on elintarvikeväriä.
Siihen kannattaa laittaa manteliuutetta, jolla saa säädeltyä värikylläisyyttä.
Se antaa myös makua.
Pidän siveltimen tekstuurista. Se tuo ulottuvuutta.
Vesiväritekniikka on kiva, sillä en ole taiteilija.
Tämä ei vaadi taiteellisuutta vaan on vain leikittelyä.
Ja tämähän on vain keksi.
Ei voi mennä pieleen.
Se voi tuntua ristiriitaiselta, mutta nämä pienet välihetket -
luovat joulunviettoon halutun energian.
Kun pitää huolta itsestään, voi pitää huolta muista.
Pikkutippa kuorrutetta.
Oma liikemeditaatio voi näyttää miltä vain.
Pieni kranssi.
Kukaan ei tuomitse.
Juomankin voi valita mielen mukaan.
En malta odottaa viimeistä vierasta.
Tervetuloa, Tom Colicchio.
Tunnen hänet televisiosta. Tunnen hänen kirjansa. Olen fani.
Olen intona, mutta hillitsen itseni.
Top Chef on ollut lempiohjelmiani.
Tom on toiminut päätuomarina yli 20 tuotantokautta.
Hän on uskomaton kokki ja ravintoloitsija.
Hän on voittanut viisi James Beard -palkintoa.
Hän kirjoitti myös kirjan Think Like a Chef.
Se muutti toimintaani keittiössä.
Ideologia sai minut ajattelemaan kuin kokki sen sijaan,
että ostan reseptin ainekset ja toteutan.
Nyt mietin, mitä kotona on jo ja mitä voin tehdä.
Tervetuliaiscocktail Tom Colicchiolle.
Pikkulintu lauloi, että hän tykkää sokeroidusta inkivääristä.
Ei tehdä tyypillistä French 75:ttä vaan maustetaan sitä.
Se on hyvä ginicocktail. Helppo mutta jouluinen,
koska tein sen kaveriksi päärynä-inkiväärisiirapin.
Yhdistetään kolme ainesosaa. -Millä suhteella?
Kaksi, yksi, kolme, ensimmäinen suuntanumeroni.
Kaksi nesteunssia giniä.
Mukaan tulee myös kuplivaa, joten maltilla giniä, porukka.
Yksi nesteunssi sitruunamehua.
Toinen.
Yksi nesteunssi päärynä-inkiväärisiirappia.
Tyylikästä.
Puhumme sukuresepteistä ja perinteistä.
Italialais-amerikkalaisena hän tykkää tehdä -
isoisänsä punajuurisalaattia ja suolattua turskaa.
Hänelle niihin liittyy tunnemuistoja.
Eleganttia.
Kolme nesteunssia samppanjaa.
Äitini on valmistanut gumboa jouluaatoksi jo vuosikaudet.
Hän tekee sitä kerran vuodessa. Laitamme siis gumboa.
Tulee hieno päivä!
Koristeeksi laitan sokeroitua rosmariinia, marjoja ja inkivääriä, Tomin suosikkia.
Näyttää jouluiselta. Tulee pirskahteleva iltapäivä.
Hei.
KOKKI & RAVINTOLOITSIJA
Fanitan sinua. Hei. -Miten voit?
Ihanaa, kun tulit.
Katsohan näitä herkkuja. -Hyvä fiilis.
Pidät sokeroidusta inkivääristä. Siivoan pöydän.
Se on French 75 pienellä twistillä.
Raikasta ja hyvää. Kippis! Kiitos, kun tulit.
Olen innoissani, kun tulit. Tulee hauska päivä.
Haluan kuulla sukusi resepteistä ja perinteistä.
Italialais-amerikkalaisina vietämme seitsemän kalan juhlaa.
Nyt niitä on jo 13 tai 14. -Niinkö?
Lisäsimme muutaman. Punajuurisalaatti on pysynyt aina.
Punajuurta ja sekoitus punasipulia, selleriä, latva-artisokkaa ja pimientoa.
Lisäsin fenkolin. Mukana oli aina kuivattuja mustia oliiveja,
paljon persiljaa, valkosipulia, sardellia.
Säilykevihanneksia. -Aivan.
Saanko kertoa, miksi nauran?
Olen intona, että saan syödä sitä,
koska harvoin käytetään aineksia, joista oma kumppani ei pidä.
Jos kertoisin mieheni inhokkiruuat… -Onko punajuuri yksi niistä?
On. Punajuurikas, kuten britit sanovat. -Tietysti.
Mustat oliivit. -Selvä.
Fenkoli. -Tosiaanko?
Hän siis inhoaa tätä ruokalajia. -Ja pikkelöidyt vihannekset.
Tee tätä. Muutat hänen mielensä kaikista aineksista.
Hän inhoaa kaikkia niitä makuja.
En ole saanut nauttia niistä aikoihin, en etenkään tuollaisessa potpurissa.
Mistä aloitetaan? Punajuurisalaatista vai kalasta?
Punajuurista. Tarvitaan leikkuulautoja.
Punajuuri biittiä polki.
Fenkolia. -Otetaan fenkoli esille.
Punajuuri ja fenkoli esille. -Haen punasipulia.
Tarvitaan persiljaa.
Jätän inkiväärit tähän. -Loistavaa.
Se on kuulemma juttu. -Se on juttu.
Top Chefin lavasteissa on aina purkki sokeroitua inkivääriä ruokakomerossa.
Kukaan ei ole käyttänyt niitä, mutta minä napostelen.
Paljon sokeroitua inkivääriä. -Tarvitsemme kattilallisen vettä.
Kylmää vettä. -Kylmää vettä.
Salaatti vaatii paljon punajuurta, mutta teemme pienen.
Ruokin jouluaattona 20 ihmistä. -Kaksikymmentäkö?
Kunnianhimoista. -Niin on.
Aatto isovanhempieni luona oli ohilento. Otettiin ruokalautanen ja istuttiin.
Kun isoisä kuoli, isoäiti oli vanha.
Minä otin ohjat ja tein aatosta paljon isomman jutun.
Aikasi koitti.
Punajuuren keittäminen on tärkeää aloittaa kylmästä vedestä ja kypsentää ne hitaasti.
Se on niin tiivis, että muuten ulkopuoli kypsyy mutta sisus jää raa'aksi.
Selvä.
Kun alan kokata jouluaattona, tunnen, että nyt on joulu.
Pääset fiilikseen.
Jännittävätkö ihmiset, kun menet kylään? -Kyllä ja ei. En saa paljon kutsuja.
Juuri sen takia. -Aivan.
Usko tai älä, en ole oikeasti tuomitseva ruuan suhteen.
En piittaa enkä ole kovin nirso. Joudun esittämään roolia ohjelmassa.
Kotiruoka on eri asia. -Aivan.
Välitän kyllä mutta en ole nirso.
Nämä ovat kypsiä. Hyvä.
Hienosti kypsyivät. Kuori irtoaa helposti.
Kun punajuuren kypsentää hitaasti, kuori liukuu irti.
En halua ohuita viipaleita vaan paksuja paloja.
Rohkeaa. Laitatko myös koko tölkin sardellia?
Laitan. -Ihanaa.
Mistä ruokalaji syntyi?
Isoisä kokkasi aattona. Hän teki aina tätä.
TOM & ISOISÄ
Tämä on niitä ruokia, joista ei kuulu tykätä lapsena. Me tykkäsimme.
Perheeni tulee luokseni jouluaattona… -Tykkäävätkö poikasi?
Isompi on hulluna.
Teen yleensä ison annoksen, koska kaikki haluavat tähteitä kotiin.
Pidetäänkö salaatista puhtaasti maun takia vai tunne…
Syy lienee yhdistelmä nostalgiaa ja makua. Tämä on aika maukasta.
Vähän valkosipulia. Täälläkö? -Joo, ruokakomerossa.
Näyttää punaviinietikalta.
Yritin kohentaa salaattia vuosia sitten.
Paahdoin punajuuret ja käytin balsamicoa.
Ei kelvannut. -Kamalaako?
"Mitä teit punajuurisalaatille? Se on pahaa. Tai ei pahaa vaan erilaista."
Luovutin.
Jotkin perinteet voidaan modernisoida mutta toiset…
Niin. -…pidetään klassikkoina.
Tarvitsemme suolaa, ja pippuri olisi hyvä. Tuo ei ole pippuria.
Ai. Tässä. -No niin.
Etkö halua chiansiemeniä? -Ei chiaa.
Sukusi… -Isoisä ei käyttänyt chiansiemeniä.
Rakastan kokata. -Mistä pidät siinä?
Lapsena minulla oli diagnosoimaton ADHD.
Kun löysin ruuanlaiton, se kävi minulta helposti.
Rakastin sitä.
Tajusin, että keittiön kiihkeä vauhti sopi minulle. Se jarrutti minua.
Sitä on vaikea selittää, mutta en ajatellut koko asiaa.
Tiesit vain, että se ankkuroi sinua. -Tiesin, että se toimi.
Seos näyttää hyvältä.
Tämän voi syödä nyt heti, ja se on hyvää, mutta huomenna koko salaatti on punaista.
Juhlavaa.
Se on siinä. -Upeaa. Ihana väri.
Nostetaan se sivuun. Se on kovin nätti.
Sitten suolaturskaa. Ne toimivat hyvin yhdessä.
Minkä aika on? -Turskan aika.
Otetaan höyrykeitin esille. Tässä on suolaturska.
Se on lionnut vedessä 36 tuntia.
Turska oli säilötty suolaan.
Se herätettiin henkiin vedessä. Kala nesteytyy ja saa pehmeän rakenteen.
Ilman liotusta se on liian suolaista.
Otamme kalapalat.
Tehdään kerroksia. Kaloja ei kannata pinota.
Hurjaa ajatella säilöntätekniikoita. -Kalan säilöminen on ikivanha juttu.
Suolaa käytettiin joskus valuuttana. Jos oli suolaa, saattoi säilöä kalaa.
En tiennytkään. -Sitä käytettiin valuuttana.
Jätetään se siihen.
Miten sinä aloit kokata? -Se on aina kiehtonut minua.
Olen aina pitänyt emännöinnistä ja viihdyttämisestä.
Jatkoin kokeilemista. Sitten luin kirjasi. Se poisti salaperäisyyden kokkauksesta.
Olen kokannut siitä asti.
Tästäkö tulee kastike? Persiljaa ja valkosipulia.
Persiljaa, valkosipulia, sitruunamehua ja oliiviöljyä.
Katso, miten… -Ei ole vielä kypsä. Se ei murene.
Tämä pienin alkaa murentua. Tätä haetaan.
Tämä on kypsä. Laitetaan muutkin kypsymään.
Turska on ihanaa. Turskaisen nostalgista.
On joulu. Suolaturska on… Joulu ei tule ilman sitä.
Pelkkä tuo polte tuoksuu hyvältä.
En kellota vaan kokeilen sormella. Jos kala murenee…
Juhlat pystyyn. -Se on hyvä.
Nyt lisätään sitruunamehua.
Tässä kohdassa kannattaa käyttää parasta oliiviöljyä.
Se on siinä. -Hienoa.
Isoisäsi olisi ylpeä.
Juhlavia värejä jouluun.
Niin, tämä on… -Tosi hyvää.
Nämä kaksi toimivat yhdessä. Suolaturskan rakenne ja punajuuri.
Totta. Hyvä tasapaino. Happo ja suolaisuus.
Herkullista. Mahtavaa.
Saanko näyttää oman perheeni suosikin?
Laitammeko gumboa? -Oikein.
Haetaan hyvää kanalientä, kananreisiä ja makkaraa.
Tehdään katkaravut myöhemmin. Kiitos.
Aloitetaan suurusteesta.
Äitini on kotoisin Tennesseestä Chattanoogan liepeiltä.
Rakastan soul-ruokaa.
Gumbosta on olemassa erilaisia versioita. Minä tunnen tämän version.
Laitan kananreidet tänne saamaan vähän rakkautta.
Paprikajauhetta, cayennea, oreganoa ja suolaa.
Se saa maustua sillä välin, kun teemme suurusteen.
Lisäämme paljon oliiviöljyä. Lisään jauhoja.
Teetkö tätä jouluksi? -Jouluaatoksi.
Selvä.
Seos on vaaleaa. Haemme keskiruskeaa.
Kuin vaihtaisi hiusväriä. -Kinuskinväristä.
Minä en harrasta hiusvärejä.
Laitetaan pata valmiiksi herkkuja varten.
Hyvää andouille-makkaraa. Ihanaa. -Tosi hyvää.
Nostetaan kana pataan. Ruskistetaan tämä ja tuo.
Lisätään muut herkut.
Sait ylipuhuttua. Haluan tehdä tätä kotona.
Kotitekoista gumboako? -En ole tehnyt sitä hetkeen.
Ihanaa, kun teet joskus gumboa. -Teen kyllä.
Tämä on hyvä. Pääsemme vauhtiin.
Lisään sipulia, paprikaa, selleriä.
Annetaan niiden pehmetä. Lisätään vähän valkosipulia.
Minulla on teoria.
Jos jokin näyttää hyvältä, kuten se, että öljy on värjääntynyt andouillesta…
Jos se näyttää hyvältä, se on hyvää. -Se ei voi olla pahaa.
Tuo on hyvää ruokaa.
Ei mitään hienostelevaa. Kypsyy kivasti, ja sen kuulee.
Sen haistaa. -Aivan.
Kokemus kaikilla aisteilla. Haistetaan ja maistetaan kaikkea herkkua.
Lisään suurustetta, joka on nyt hyvin tummaa.
Haetaan liemi. Deglaseerataan tämä kullanmuru.
Hyvältä näyttää.
Sekoitetaan joukkoon sassafrasjauhetta juuri ennen syömistä.
Makkarat ja kanat takaisin pataan.
Hienoa.
Nyt tuoksuu joululta.
Terve.
Haistoin gumbon. -Minä olin ihan… Tässä on mieheni.
Tom. Hauska tavata. -Hei, Tom. Samoin.
Laitan äitini gumboa. -Haistoin sen.
Arvaa, mitä salaatissa on. Kaikkien aikojen suosikkisalaattisi.
Punajuurta, mustia oliiveja, fenkolia, sardellia.
Se on ihan antisalaatti. -Kaikkea…
Kaikkea, mitä inhoat. -Pikkelöityjä kasviksia.
Tiesit varmaan, että tulen. -Aivan.
Gumbo on lemppariani, varsinkin hänen äitinsä tekemä.
Ennen kalan lisäämistä. -Äitini ottaa aina annoksen sivuun.
Tämä on lemppariani. -Makkaraa ja kanaa.
Lisään sassafrasin, suolan ja pippurin ja haen riisiä.
Onko se tulista? -Käytin andouille-makkaraa.
Äiti käyttää kalkkunaa. Tässä on potkua.
Saat pyyhkeen. Hän hikoilee. -Loistavaa.
Mitä tämä on, Tom? -Suolaturskaa.
Herkullista.
Tämä on sinun perinteinen… -Kaksi ruokaa, joita teen aattona.
Seitsemän kalan juhla-ateria. -Tuo salaatti.
Minä ja salaatti pidämme toisiamme silmällä.
Se on hyvä.
Maailmassa ei ole montaa ainesta, joista en pidä.
Ne kaikki ovat tuossa. -Kaikki samassa kulhossa.
Joka ikinen.
Maistan makkaraa. Katsotaan, kuinka käy.
Tunnen, miten hiki tihkuu otsan läpi.
Kun ruoka saa hikoilemaan, se on hyvä juttu.
Herkullista.
Ei ehkä yhtä hyvää kuin äitisi tekemä, mutta hyvin lähellä.
Mitä?
Voi jestas sentään.
Äitini rakastaa sinua tuosta hyvästä. Kannattaa sanoa se anopille.
Herkullista. -Todella hyvää.
Sinun pitäisi tehdä sitä useammin. -Kiitos.
Kiitos, että tulit. Tämä oli ilo. -Ole hyvä!
Tämä oli hauskaa.
Sain cayennea silmääni. Tai sitten isken sinulle silmää.
Kaikki on hyvin.
Kiitos, että tulit.
Mahtavaa.
Ihanaa.
Suuri päivä koittaa pian.
Olemme saaneet tuntea joulunajan lämmön -
monella tapaa näiden parin viikon kuluessa.
Laitoimme mielettömän hyvää ruokaa.
Huomenna koko salaatti on punaista. -Juhlavaa.
Teimme tosi herttaisia käsitöitä.
Mutta ennen kaikkea loimme muistoja.
Tämä on hyvää.
Yhteismerkki.
En voi jättää hyvästejä nostamatta maljaa -
kulisseissa toimineille ihmisille, jotka mahdollistivat tämän taian.
Nyt sitä mentiin.
Kippis, ystäväni.
Kivaa lasien kilahtelua. On tosiaan.
Kippis!
Kiitos kaikille. Hyvää työtä!
Se on purkissa.
HYVÄÄ JOULUA
Tekstitys: Maija Tuukkanen