Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
En gång om året får man köpa gran.
Var är Ruth? Hon är experten.
-Hej! -Meghan! Vad kul att se dig.
Du är granhittaren. Jag behöver en som är 2,5 meter.
Vi går hit och ser efter.
-Jag följer efter dig. -Okej.
Jag gillar den här.
Det är en fin gran.
-Men lite för hög för dig. -Ja.
Den är inte dum.
-Den är såld. -Ja.
Den är redan tagen. Det finns en gran för alla.
Så är det.
Ta en sista titt hitåt och se om det finns…
Den här är fin.
Den har fin form.
Det här är nog den rätta. Den är jättefin.
Okej. Den är din.
-Tack. -Varsågod.
När jag sätter ljus i granen ser jag till att den blir upplyst inifrån,
och längst ut i ändarna.
Samma sak med pyntet. Man vill hänga det där det får ljus.
Jag älskar att ha en gran.
Det är nåt med att ha en plats i huset
som omsluter hela ens familjehistoria,
där man känner tidens gång och de olika kapitlen i livet
genom julgranspyntet.
För mig är granen en del av mina minnen och min kärlek till julen.
Jag älskar det.
Jag älskar adventskalendrar, så jag vill göra såna till mina barn.
Man kan ha en liten med en chokladbit varje dag.
Det handlar om att få en rolig överraskning
varje dag i 24 dagar tills det är jul.
Inga stora saker, bara små gester.
Jag skriver: "Jag älskar dig för att du är så snäll."
"Jag älskar dig för att du är så modig." Små lappar.
Jag försöker att gå in för
att göra varje dag speciell när året går mot sitt slut.
Man måste inte göra allt. Gör det som gör dig glad.
Förhoppningsvis har vi de här under lång tid.
Traditioner måste ha en början.
Låt festligheterna börja.
Jag ser fram emot min första gäst. Will Guidara kommer hit.
Vi träffades för länge sen
på den prisbelönta restaurangen Eleven Madison Park.
Han är också tvåbarnspappa och författare.
Han har skrivit en jätteinspirerande bok, Unreasonable Hospitality.
Om han kommer hit så måste vi vara orimligt gästfria,
så jag har snokat lite.
Jag pratade med hans fru, Christina Tosi, som har varit gäst här,
och fick veta att han älskar cacio e pepe.
Jag ska inte välkomna honom med en hel skål,
men tänk om vi gjorde gougères,
underbara små puffade bollar men med smak av cacio e pepe.
Det ska vi fixa åt honom. Sen ska vi prata, och jag ska fråga
hur man överför principerna för fine dining-gästfrihet
och att överträffa förväntningarna till sitt hem?
Vi börjar med våra gougères.
Först gör vi degen.
Gougères är en rolig julförrätt som ser flott ut men är enkel.
Mjölk och en smörstav.
Jag skär den i bitar. Och lite salt och peppar.
Det här är den goda cacio e pepe-smaken. Jag älskar cacio e pepe.
Det är en härlig pastarätt med mycket ost och svartpeppar.
Det får sjuda lite.
Jag börjar röra ner mjölet. Det känns som fondue.
Ingen säger fond-jag.
Det doftar otroligt.
Den är tjock. Det är nog klart.
Ser du hur den gick ihop? Det trodde du inte. Plopp.
Vi vispar den så att den svalnar lite.
På med förklädet.
Det ser jättebra ut.
I med pecorino och parmesan.
Sen ska vi spritsa.
Det doftar starkt. Gillar du inte peppar så är det här inget för dig.
Gillar du inte ost och gott? Inget för dig.
Gillar du allt det så är det nog en rätt för dig.
En klassisk, rund gougère-form.
Sen plattar vi till dem försiktigt med ett blött finger.
Pensla med uppvispat ägg.
En dab på gougèren.
-Som ungdomarna säger. -En dab på gougèren.
Ja.
Oj, hon dabbade gougèren.
En rejäl dab.
220 grader i 15-20 minuter.
Vi får se hur de puffar upp sig.
In med dem. Jag ska städa upp.
Sen ska vi göra godis, vi ska göra rentugg.
Det blir en återblick.
Vi pratar om vad som händer när man växer upp och äter finare.
Men också, särskilt vid högtider, sånt som hänger kvar.
Vi hämtar några saker.
Min lilla skattjakt.
Det här behöver bara snurra lite i mikron.
En tredjedels kopp jordnötssmör, en skvätt vanilj.
När jag var liten kallades det valptugg. Det är ett enkelt godis gjort på flingor.
Den här tiden på året kallar vi det rentugg.
Det blir perfekt för Will att ta hem till sin fru
som älskar nostalgiskt godis.
Min mattelärare i grundskolan, miss Linda, älskade det här.
Det var så roligt att hon älskade nåt jag hade gjort.
Kära nån.
Två koppar florsocker.
Oj! Det är mycket socker!
Det ser så oskyldigt ut när det är klart.
Men det positiva är att det är gott.
Nu känner vi julstämningen.
Smarrigt, chokladigt, jordnötssmörigt rentugg.
Vi städar. Låt det svalna och lägg det i en fin burk.
Våra gougères har gräddats i 15-20 minuter.
Vi ska se hur de ser ut.
Så fina.
De ser jättegoda ut.
Jag lägger dem på ett fat så de inte gräddas mer.
Ljuvligt!
Nu tar vi rentugget.
Vi tar lite som tilltugg.
Resten skickar jag hem med honom, till hans fru.
Okej.
Det är dags att ta av förklädet och göra oss redo för vår gäst.
-Hej! -Hej!
-Det var länge sen. -Verkligen.
-Kul att se dig. Tack för att du kom. -Tack detsamma.
Sa din fru att jag är… inte bara lite besatt av din bok,
jag är helt besatt. Jag har gett den till så många.
-Tack. -Otroligt. Grattis.
Idag är första gången i år som jag känner julstämning.
-Det är ganska julmysigt här. -Jag vill…ja.
Det är överdrivet julmysigt.
Men jag hörde av nån som känner dig, din fina fru, att du älskar cacio e pepe.
Jag älskar det.
-Jag har gjort cacio e pepe-gougères. -Va? Tack.
Varsågod. Sen blev det retro. Jag brukade göra valptugg.
Ta hem den till henne. Vi kan äta lite av det.
-Jag kan inte motstå de här. -Vad bra!
-Men jag börjar med den här. -Vill du ha nåt att dricka?
Vi kan ta en Barolo. Det är gott till cacio e pepe.
Eller bubbel.
-Vi tar Barolo. -Okej! Toppen!
-Nu kör vi! -Det här är toppen.
En sak som jag tycker är jätteviktig…
-Soptunnan står här. -Med gäster hemma.
Det är en grej folk gör fel.
Ibland tror jag att folk jobbar så hårt för att imponera på sina gäster,
att de glömmer bort varför gästerna är där.
För att umgås med de som bjöd in dem.
Ja. Det finns inget mer stressande än att se en stressad värdinna.
Då beställer jag hellre kinesiskt.
-Och umgås. Ja. -Umgås och… Jag håller med.
-Skål. -Skål.
När jag tänker på bra middagsbjudningar jag varit på, minns jag inte vad jag åt.
Jag minns bara om jag gick därifrån…
-Mätt i hjärtat. -Nöjd. Ja.
Julen är det bästa exemplet på att folk går in för det så otroligt mycket
istället för att minnas att man kan göra sånt varje dag, på små sätt.
Och man fokuserar så mycket på att allt ska vara perfekt
att man missar magin som kan uppstå i misstagen.
Ja. De perfekta missarna som uppstår vid mänsklig kontakt.
-Men… -Ja. Förstår ni varför han är här?
Det var därför vi klickade.
Vi förstår det här båda två, på ett naturligt sätt.
Man kan göra vissa saker som får folk att…
-Känna sig sedda. -Ja.
Känna lite mer tillhörighet. Eller hur?
Herregud, vi sa det samtidigt.
Vi ska göra "Jag älskar jul"-karameller.
-Smällkarameller, inte godis. -Coolt.
Vi kan fylla dem med saker, inte bara krimskrams.
-Vem ska få dem? -Ja.
Vad ska man lägga i dem? Ett kärleksbrev, en liten lapp.
Vi ska göra såna. Ska jag ta ditt glas?
Du får ta glaset. Jag tar de här.
Underbart. Nu sätter vi igång.
-Allt är förberett. -Alltså…
-Visst är det fint? -Det är grymt.
-Smällkarameller alltså. -Har du gjort dem länge?
-I Storbritannien är de en sån stor del… -Av kulturen?
-Under julen, absolut. -Häftigt.
Vanligtvis krokar man arm.
-Lägg av! Med personen bredvid. -Runt bordet.
-Ja, och så drar man samtidigt. -Häftigt.
-Det känns bra. -En stund av gemenskap.
När jag började se dem var de alltid ungefär lika stora som lyckokakor…
Med ett skämt eller en gåta och nåt sött.
-Lär mig hur man gör. -Okej.
Man kan köpa dem färdiga
eller klippa ut egna mallar av omslagspapper.
Det finns ett par av varje modell,
så tänk på personen som ska få den och vad de gillar.
Innan ni börjar… Vi har ont om plats,
så ta en sista tugga och ställ den bakom dig.
Åh, det är regissören. Glädjedödaren slår till.
-Inom räckhåll. -Så lägligt placerat.
Precis där.
-Där borta på kamera B. -Jag vet inte vad du pratar om.
-Ställ gougèrerna närmare teamet. -Precis.
Det här är hoprullat tjockt papper.
Vi limmar fast det för att förankra.
Det känns bra just nu.
-Kul att det känns bra. -Jag känner mig självsäker.
Det här är mekanismen som skapar det där…
Oj!
-Ja, okej. -Okej?
-Den ska vara i mitten. -Så där.
Fundera på innehållet.
Om du börjar med din dotter.
Godis, choklad. Det ska alltid vara konfetti i den.
Ja, mycket konfetti. Jag ställer den…
Vi har också torkade blommor och choklad.
-Vet du vad jag älskar? -Vad?
Hela grejen med att göra nåt kul som är organiserat och planerat
i början av en måltid. Det är häftigt.
Ja, och de gillar upplevelsen, men sen öppnar de sina och inser
att de är personliga. Man kan köpa smällkarameller.
Det märks när nån har ansträngt sig.
Ja. Det är det som blir minnen från de bästa middagarna
snarare än vad man åt på dem.
-Precis. Det är det vi vill. -Ja.
Lite lim så att den håller ihop.
Det som håller ihop den är rosetten i änden.
Man kan ta ett helt band, men en knut räcker.
Det som håller ihop den är kärleken till dem…
-…vi gör dem åt. -Precis, Will!
Det är det som håller ihop den.
För tillfället gillar Lili att försöka vara en vuxen dam.
Det här är en liten lavendelparfym. Nåt sånt litet.
Du vet när man gör pannkakor, hur den första alltid blir dålig?
Det här är min dåliga pannkaka. Jag ska börja om.
I min mans är det ett kärleksbrev, en chokladbit och en hatt.
Jag har hittat rytmen.
-Precis. Du hittade svänget. -Nu mår jag bra.
-Den är ganska fin. -Jättefin.
Tänk så fin den skulle vara på ett dukat bord.
Jag gör Archies. Jag gör hamburgare, och han älskar rött.
Jag gör en åt min fru, med "jag älskar dig" på hatten.
Jag ringer Christina. Jag fixar håret innan hon svarar.
Hej.
-Hej. -Hur är det?
-Hej, kompis. -Hej, mamma. Jösses.
Titta vad vi gör. Din man är jätteduktig.
Vi gör… du vet, såna där smällkarameller?
-Ja! -Så här är det.
Jag har gjort en åt dig.
Jag säger inte vad det är i den. Jag ska göra en åt Sonny.
Har du nåt han kan förvandla till ett fordon som kan åka på golvet?
I smällkaramellen?
Har du några leksaksbilar?
Jag har gjort nåt åt dig. Det är sött och jag gjorde det i mikron.
Du är min typ av tjej. Du talar mitt språk.
Ni är så gulliga. Ha så kul.
-Hejdå, Meghan! Ha så kul! -Hejdå!
Alltså…
Hörru! Okej.
Hittade de nån bil?
Tv-magi.
-Det är orimligt… -Hörru.
-Orimligt gästfritt. -Tack.
Det är som om vi var spåmän.
-Tack, tjejer. -Det var coolt.
-Tack. -Bra jobbat, teamet.
Vi kan väl göra en som vi själva…
-Öppnar. Jag gillar det. -Ja.
-Titta på handstilen. -Vilken häftig handstil du har.
Vad pratar du om?
Det är en snygg stil.
Julen handlar om att pausa världen tillräckligt länge
för att vårda de relationer som är viktiga för dig.
Ja. Nåt av det viktigaste för mig som värdinna eller värd, är behag.
För mig handlar det om att folk ska känna sig bekväma.
Underbart.
-God helg. -God helg till er.
-Toppen. -Till dig och de dina.
-Ska vi se om den funkar? -Gärna.
-Nu gör vi det. -Ett, två, tre.
Oj! Så ja!
Ja!
God morgon.
Hon har på sig pyjamas idag, hörni.
Så mycket älskar jag min vän. Varför har jag på mig pyjamas på tv?
För att min vän, Lindsay, vi har varit vänner sen vi var 17,
hon har en tradition i sin familj
där alla har på sig matchande pyjamasar under julen.
Så för Linds skull tvingade de mig att ha pyjamas till brunch.
Vi har matchande pyjamasar.
Och så kommer Kelly, min nära och kära.
Och en av mina bästa vänner.
Inget firande är komplett utan Kel.
Jag älskar traditionen med julbrunch.
Jag gör det varje år med familjen. Jag har redan börjat.
Nåt sött, nåt salt.
Vi ska göra en julig kanelstjärna.
Vi har tre lager deg som jag har förberett tidigare.
Det vi ska göra är att varva dem med farinsocker, smör och kanel.
Vi alla älskar kanel.
Sen snurrar vi dem så att det blir en fin snöflinga.
Vi har de tre lagren, och vi delar upp fyllningen på alla tre.
Det kommer att smälta in när de gräddas.
Här har vi det andra lagret.
Vi ställer ett glas i mitten, det blir vår fästpunkt.
Skär genom alla lager.
Sen snurrar vi…
…åt det hållet.
Snurra grannen åt andra hållet.
Och nyp ihop dem.
Så ska vi göra hela vägen runt.
Snurra, snurra lite grann.
Hon är penslad och ser fantastisk ut.
Det gör du också, Guy. Guy känner doften av nåt gott.
Jag har förberett ingredienser till miniquicherna.
Vi har karamelliserad lök och bacon till vår quiche Lorraine.
Och sauterad spenat till vår quiche Florentine.
Här har vi våra quicheformar.
Jag har några glutenfria också, till min kära Lindsay.
Vi tar en kopp gräddmjölk.
Fylligt, gräddigt, mumsigt.
Och så gör vi två olika ostblandningar till en god äggstanning.
Jag älskar Gruyère-ost.
Salt och en gnutta muskot.
Åh, Lorraine. Gamla goda quiche Lorraine.
Vi har Flo och Lorraine.
Jag älskar spenat.
Jag tar i lite parmesan för att få en annan smakprofil.
Bacon, två ostar. Så lyxigt. Mums.
Så där ja. Kanelstjärna.
Miniquicher.
Och så ska vi baka päron. Ska vi städa lite innan vi gör dem?
Bakade äpplen och bakade päron är bland de enklaste efterrätterna.
När jag gick på college brukade jag kärna ur ett äpple,
lägga det på en assiett, hälla i honung och kanel,
lägga över en skål och mikra ett par minuter.
Det blev som ett bakat äpple och kändes festligt med glass till.
Det här är ett vuxnare sätt att göra det på, och på tal om det
så finns det många sätt att uppnå samma mål.
Det är jätteenkelt.
Vi ska fylla dem med godsaker. Lite smör.
Ingefära vore gott. Supersnabbt och enkelt.
Lite citronzest vore förresten också bra.
Man får improvisera, se vad man har i köket
och säga: "Hur kan jag ge det här extra friskhet och värme?"
Smakbalansen är fantastisk.
Vi behöver nåt sött. Bina har jobbat hårt. Vi uppskattar er.
In med dem. 190 grader i ungefär 20 minuter.
Ja, tack.
Miniquicher.
Ett par av de glutenfria.
Tjejerna kommer att älska det här.
Kors. Kära hjärtanes.
-Hej! -Hon är i julstämning. Vad härligt.
Det doftar så gott.
Knack, knack.
-Hon är här. Hej. -Hej.
-Kära nån, du är blondare! -Väldigt blond.
-Tack. -Jättefint.
-Bubbel? -Ja, tack.
Jag är så glad att ni är här.
Det här är granatäppelsirap.
Fint.
Skål.
Okej.
Åh, vad fint.
Det är jättefint.
Den där ser otrolig ut.
Ta servetter och hugg in.
-Lite yoghurt för att bryta sötman? -Ja.
Prova en tugga av päronet.
Så enkelt.
-Det här är jättegott. -Så himla gott.
Hon börjar dansa när hon gillar nåt, så nu kör vi.
Kul, för det är sant.
En är Florentine, en är Lorraine.
-Lite kanelbulle? -Ja.
-Det är trist att ta sönder den. -Nu så.
Den går till och med sönder perfekt.
Jag har planer för efter brunchen.
Vi ska göra kransar. Jag har alltid velat,
men har aldrig gjort såna. Och vi har olika stilar, alla tre.
Det är ingen tävling.
Jag är nyfiken på att se hur olika de blir.
Vi byter om och går till ladan.
-Herregud. -Vi har allt möjligt till julkransarna.
Underbart.
-Ska jag visa er? Demonstrera? -Ja, gärna.
Stommen kan vara kvistar eller ståltråd, och det finns olika storlekar.
Vi går till det här bordet.
När man gör en krans trodde jag att man lägger ut alltihop och fäster det.
Men istället gör man minibuntar som man lindar ihop.
Den här går runt…
-Eller hur? Då sitter den fast. -Ja.
Den andra hamnar nog här.
Den täcker ändarna. Sen fortsätter man att bygga på.
Allt pynt kan man lägga till senare.
-Okej. Nu kör vi! -Kom igen.
-Jag tar det här på stort allvar. -Ja, jag ser det.
-Jag är väldigt fokuserad. -Okej.
-Hur vild kan man vara? Hur hög? -Det beror på hur stor du vill ha den.
-Fint. -Stort.
Vinna eller försvinna.
-Känns det bra? -Den står i vatten.
-Överraskning! -Oväntat.
Det är därför det doftar så fräscht.
Jag gillar årstidskransar.
-De är en sån fin touch. -Det känns festligt.
Det är så fint när man kommer till någons ytterdörr,
och det finns nåt speciellt där.
-Absolut. -Jag har aldrig gjort det.
Jösses. Men då kanske vi grundar…
-En ny tradition. -En ny tradition.
Vad fint att göra och ge bort också…
Snacka om bra värdinnepresent. Och att kunna säga: "Jag har gjort den."
Jag glömde teet. Det var täckt av kvistar.
Jag gillar hur lös din är. Snyggt.
-Det är bara början. -Men det är kul.
Det känns som om jag gör en enorm blomsterkrona.
-Herregud. -Jag älskar det.
-Nästan klart. -Ja.
Jag har stora bandvisioner som inte blir verklighet.
Jag behöver en rosett. Är inte rosetter inne nu?
Du sa det till mig.
-Det där är en högklassig krans. -Tack.
Hon kämpar på.
-En rejäl krans. -Tack. Skulle du köpa den?
Titta på henne.
Där ser man också att det inte behövs nån expert för att göra dem.
Det här är första gången och de blir jättefina.
-Jösses. -Wow. Den är jättefin.
-Tycker du? Få se på din. -Ja.
-Jag la till en klocka. -Den är pricken över i.
-Jag älskar den. -Perfekt.
-Bra jobbat, mina damer. -Ja.
-Jag är stolt över våra kransar. -Så fina.
Tack, hörni. Vilken bra dag det var.
-Den bästa. -Varsågod.
TIPS OCH TRICK FÖR JULKLAPPSINSLAGNING
Det är dags att slå in julklappar.
Kavla upp ärmarna.
Jag älskar att göra det ton-i-ton och göra en lackstämpel.
Det bästa knepet är att göra dem i förväg.
Använd lackstång och limpistol.
Istället för att stämpla när du slår in, gör stämplarna i förväg
och fäst dem med dubbelhäftande tejp eller en droppe smältlim.
Det är en liten detalj som ger en elegant känsla.
En teknik som är jätterolig är att vika pappret på olika sätt.
Om man viker det utåt istället för inåt blir det en helt annan grej.
Fint och förseglat.
Vik ner första sidan. Den andra delen viks över.
Vecken på framsidan läggs omlott för en dekorativ touch.
Den andra sidan viks också över.
Det är lite mer oväntat.
Man kan sätta dit en rosett, en klocka eller en kvist.
Eller stoppa in nåt, det funkar också.
Det här är rosmarin.
Bind den med ståltråd och skapa en minikrans.
Den vore fin ovanpå, men då ser man inte det här.
En liten rosett vore fint.
Ta bort den, den är för dubbelhäftande tejp. Och knyt fast den fina kransen.
Alla har varit med om
att det enda alternativet är att lägga klappen i en presentpåse.
Men det finns en lösning.
Vi vet att den ska vara så här lång,
och vi vet ungefär var hans små ben slutar.
Klipp pappret ungefär så här.
Gör ett veck vid mittpunkten och vik det på mitten.
Dit ska vi vika in. Vik in.
Hejdå!
Det enda du behöver göra sen är att knyta ett band på var sida.
Vi gör ett hack här.
Det blir nästan som en smällkaramell. Jättegulligt!
Ett annat dilemma för folk är hur sjutton man slår in en vinflaska.
Jag älskar den japanska metoden furoshiki.
Gå till en vintagebutik som säljer scarfar för några dollar styck.
Den lyfter vi upp. Samma sak på den här sidan.
Då får vi en blomma.
Linda ena änden så här.
Då bör du ha en sån här blomma.
Gör en knut. Åh, vänta lite.
Om du har nåt pynt, stick in det.
Så enkelt och elegant.
Snyggt!
Ikväll kommer en ny vän hit. Hon är idrottare och tränar jämt.
Jag tänkte nytolka en av mina favoriter, ett crudité-fat.
Folk associerar kransar med julen.
Så här kan man modernisera nåt traditionellt.
Jag håller mig till gröna grönsaker.
Hela vägen runtom, och dippen i mitten.
Eller ställ dippen här vid kanten, som om det vore en rosett.
Jag lägger upp grönsaker med olika texturer.
Broccolini, sparris.
Jag brukar ju öppna ärtskidorna, vilket ger en extra detalj.
Naomi Osaka kommer hit.
Hon är en otrolig idrottare som dessutom har blivit mamma.
Jag ser fram emot att få prata om det, höra hur det går
och lära känna henne bättre.
Jag vill ha nåt gott att välkomna henne med.
Man kan skapa ett motiv så att det ser ut som julpynt.
Små rädisor, granatäppelkärnor utströdda.
Fint!
Det här är en köpt tahinidipp.
Jag tror att hon gillar hetta, men jag är lite försiktig för säkerhets skull.
Det där är försiktigt.
Och ringla över god honung för att balansera hettan.
Vi har cider på spisen.
Det är färdigköpt cider,
men jag har lagt i citrusskal, vaniljstång och varma kryddor.
Nu gör vi oss redo för vår gäst.
Hej! Välkommen. God helg.
God helg.
Jag har gjort en tolkning av cruditéer i form av en krans.
-Skål. Den är ganska varm. -Skål.
Det här är tahinidipp med lite chiliolja.
Superstarkt?
-Gillar du stark mat? -Ja.
Då kommer du att gilla den. Jag försökte hålla det i mitten.
-Eller hur? -Du hade rätt, den är stark.
Men den är god.
Vad gillar du mest med julen?
Familjen, tror jag.
Jag reser jättemycket, så jag träffar inte familjen så ofta.
Men julen är en tid då man kan fokusera på familjen,
ta en paus och bara njuta av livet.
Mellan träningarna, kan du…
Jag kopplar av, men jag jagar också min dotter, så…
Precis. Men det är en bra sorts icke-avkoppling, eller hur?
Det är sånt som fyller ens själ, det är otroligt.
-Ja. -Eller hur?
Vi ska göra nåt som jag hoppas att hon gillar.
Ska vi pyssla? Vi pysslar.
Så här tänker jag. Vi har två muggar och de här.
Vi ska dekorera tomtens kakfat och de här muggarna.
Åh, vad gulligt.
Vi kan använda allt möjligt. Vi har färger, penslar, färgpennor.
Okej, vi sätter igång. Man måste börja nånstans.
Jag ska öva. Jag kan inte ens rita järnek.
Nix.
Inte så.
Jag försöker komma på vad jag kan rita på den här.
Vad fint.
-Säger man "Shai" eller "Shay"? -Shai.
-Gulligt. -Shai, men hon är inte blyg.
Jag tycker det är bra. Är jag knäpp?
Du är inte knäpp, det vet jag, men du är snäll.
Mitt fat ser ut att vara täckt av fladdermöss.
Snälla, titta inte hit.
Det är viktigt att prova på saker som man inte är bra på.
Det borde jag påminna mig själv om när jag försöker rita eller spela tennis.
Jag är så plågsamt usel.
Jag måste få se det, efter ditt sätt att…
Ingen behöver se det. Det är så illa.
-Det kan inte vara det sämsta nånsin. -Det tror jag nog.
Min mamma hittade mina gamla betyg och på idrott stod det:
"Förmåga att kasta eller fånga en boll: Ej tillämpligt."
De kunde inte ens ge mig betyg.
Gillar du att rita?
Jag skulle säga att jag gör försök till modedesign.
Vad häftigt. Gillar du mode?
Ja. Jag älskar att man kan uttrycka sig utan att säga nåt.
Ja.
Nike låter mig designa mina kläder,
så jag har burit mina egna mönster.
Jag vet inte om alla de här färgerna är för mycket.
-Det ser ut som julljus. -Shai kommer att älska det.
Okej, jag satsar på det.
Så blir det.
Okej, du har bestämt dig. Jag måste bestämma mig.
Jag börjar om. Kanske ett band.
Vilken bra idé.
Det här blir kakor och morötter. Kakor till tomten, morötter till renarna.
Det känns bättre.
-Vad är det där? -Osaka på japanska.
Vad coolt.
Jag får kanske återgå till min skrivstil.
Åh, du kör så det ryker.
-Det är jättefint. -Det är nog bra att improvisera.
Jag gillar penseldragen också.
Tack.
-Nu skriver vi igen. -Man får hålla sig till det man kan.
Det är jättefint. Men nästan lite fusk, va?
Jag gillar din. Skål för julen.
-Jag härdar dem och skickar dem till dig. -Wow. Tack.
Barnen kommer nog att älska dem.
Kära tomten, vi har varit snälla. Kör försiktigt. Kram, Archie och Lili.
LÄTT OCH ELEGANT HANDMÅLADE KAKOR
Att dekorera kakor kan vara en rolig familjeaktivitet,
och lika roligt när barnen har gått till sängs,
som en lugn, meditativ stund.
Det här är livsmedelsfärg.
Man kan ha i till exempel mandelextrakt
för att ge olika nivåer av färgmättnad, men också smak.
Jag älskar penselns textur. Den ger lite djup.
Det här är en fin akvarellteknik. Jag är ingen konstnär,
men det behöver man inte vara. Man leker bara lite.
I slutändan är det en kaka.
Det kan inte bli fel.
Det kan verka motsägelsefullt, men de små stunderna emellan
är sånt som ger den energi man behöver för allt julfirande.
Ta hand om dig själv så kan du ta hand om alla andra.
En gnutta av kristyren.
Hur din rörelsemeditation än ser ut.
En liten krans.
En öppensinnad esprit.
Vilken sprit man än väljer, hörni.
Jag ser fram emot vår sista gäst.
Tom Colicchio kommer hit.
Jag känner till honom från tv och hans bok. Jag är ett fan.
Jag är peppad, men ska vara cool.
När Top Chef kom, var det ett favoritprogram.
Tom har varit huvuddomare där i mer än 20 säsonger.
Han är en otrolig kock och krögare.
Han har vunnit fem James Beard-priser.
Tom Colicchio har också skrivit boken Think Like a Chef.
Den förändrade hur jag jobbar i köket.
Hans ideologi förändrade mitt tankesätt som kock.
Inte: "Här är receptet, köp grejerna och laga det,"
utan: "Vad har jag? Vad kan jag laga? Så gör vi."
En välkomstcocktail till Tom Colicchio.
En fågel viskade att han älskar kanderad ingefära.
Så jag tänkte att
istället för en klassisk French 75 kan vi piffa till det.
Det är en god gincocktail. Enkel, men känns festlig,
för jag har gjort päron- och ingefärssirap till den.
Vi lägger i de tre ingredienserna.
Vilket förhållande?
Två, ett, tre. Det var mitt första riktnummer.
Två delar gin.
Vi ska toppa den med bubbel också,
så ta det lugnt med ginen, hörni.
En del citronsaft.
En till.
Och en del päron- och ingefärssirap.
Väldigt chict.
Vi ska prata om familjerecept och traditioner.
Hans familj är italiensk-amerikansk, så han älskar att göra vissa saker,
som farfars rödbetssallad och kabeljo.
Sånt som väcker minnen hos honom.
Elegant.
Ungefär tre delar champagne.
Min mamma har lagat gumbo på julafton i åratal.
Hon gör det en gång om året, så vi ska laga gumbo.
Det blir en toppendag.
Jag ska garnera med kanderad rosmarin, bär
och Toms favorit, kanderad ingefära.
Det ser festligt ut. Det blir en sprudlande eftermiddag.
Hej.
Jag är en stor beundrare.
-Hej. -Hej.
Kul att du är här.
-Titta på det här. -Julstämning.
Jag vet att du gillar kanderad ingefära. Jag ska städa upp.
Det är en variant av French 75.
Skål. Tack för att du kom.
Så roligt att du är här. Vi ska ha kul idag.
Jag vill höra om dina familjerecept, traditioner och allt sånt.
Som italiensk-amerikan firar vi alltid de sju fiskarna.
Fast nu är de 13 eller 14.
-Jaså? -Vi la till några.
Men det fanns alltid rödbetssallad. Den hade rödbetor
och en blandning av rödlök, selleri, kronärtskockshjärtan, körsbärspaprika.
Jag la till fänkål.
Den hade alltid svarta oliver med persilja, vitlök och sardeller.
Den hade giardiniera.
Får jag berätta varför jag skrattar?
Jag ser fram emot att äta det här,
för man lagar sällan sånt som ens partner inte tycker om.
Om jag listade det min man ogillar mest av allt…
Är rödbetor med?
-Rödbetor. -Självklart.
-Svarta oliver. -Okej.
-Fänkål. -Menar du det?
Han avskyr den här rätten.
-Så… -Och inlagda grönsaker.
Snälla, laga den. Du får honom att ändra sig.
Han avskyr alla de smakerna, så jag har inte kunnat avnjuta dem,
särskilt inte i ett sånt medley, på länge. Jättegott.
Då så, var börjar vi? Rödbetssalladen?
-Eller fisken? -Rödbetorna.
Ta fram skärbrädor.
Betor, betor, betor. Gå inte bet.
-Fänkål. -Japp, fram med fänkålen.
-Rödbetor och fänkål är framme. -Jag hämtar rödlök.
Vi behöver persilja.
-Din ingefära är där. -Perfekt.
-Jag hörde att det är en grej. -Det är en grej.
När vi spelar in Top Chef finns det alltid kanderad ingefära i skafferiet.
Ingen har använt den, men jag äter av den som godis.
Många år av ingefära.
-Vi behöver en gryta med vatten. -Ska bli.
-Kallt vatten. -Kallt vatten.
Det ska vara mer rödbetor, men vi gör en liten idag.
Jag utfodrar 20 personer på julafton, så…
-Tjugo personer? -Ja.
-Wow, det är ambitiöst. -Ja.
Julafton med farföräldrarna var enkelt. Sätt dig, ta en tallrik. Klart.
Farmor var gammal när farfar gick bort,
så jag tog över julen och gjorde den större.
Det var din tur.
Det viktiga med de här
är att börja med kallt vatten och koka dem långsamt.
De är så kompakta att om man kokar för snabbt så är insidan fortfarande rå.
Okej.
När jag börjar laga mat på julafton, då börjar jag känna att det är jul.
Julstämning.
Blir folk nervösa när du besöker dem?
Ja och nej. Jag blir sällan inbjuden.
På grund av det.
-Precis. -Säkert.
De blir nervösa, men tro det eller ej, jag dömer inte när det gäller mat.
Jag är inte särskilt petig, men jag spelar den rollen i programmet.
-Hemlagat är en annan sak. -Precis.
Inte för att jag inte bryr mig, men jag är inte petig.
De här är klara. Bra.
De är perfekta. Skalet lossnar lätt.
Skalet glider av lätt om de tillagas långsamt.
De ska inte vara tunt skivade.
Rejäla. La du i en burk sardeller också?
-Ja. -Härligt.
Varifrån kommer rätten?
Farfar lagade mat på julafton och han lagade alltid den här rätten.
Det var en av grejerna som man inte ska gilla som barn,
men vi älskade det.
Min familj kommer till mig på julafton.
-Gillar pojkarna det? -Min äldsta älskar det.
Jag brukar göra mycket, för alla vill ta med sig lite hem.
Tror du att de älskar den enbart på grund av smaken, eller för att…
Det är nog både nostalgi och smak, men det är en smakrik rätt.
-Lite vitlök. Här borta, va? -Ja, i skafferiet.
-Det ser ut som rödvinsvinäger. -Rödvin?
Jag försökte piffa upp den för tio år sen. Rostade betorna, använde balsamvinäger.
-Det gick inte bra. -Hemskt?
"Vad har du gjort med rödbetssalladen?"
Det var inte hemskt, men annorlunda. Jag gav upp det.
Vissa traditioner kan moderniseras, men vissa…
-Ja. -Håll det klassiskt.
Vi behöver salt, och lite peppar vore toppen.
Det är inte peppar.
-Här. -Så ja.
-Vill du inte ha chiafrön? -Inga chiafrön.
-Din familj… -Farfar hade inte chiafrön i maten.
-Jag älskar att laga mat. -Varför det?
När jag var barn hade jag odiagnostiserad ADHD.
Jag hittade matlagning. Det var väldigt lätt för mig.
Jag älskade det.
Men jag insåg att det hektiska tempot i köket funkade för mig.
Det lugnade ner mig.
Det är svårt att förklara, men just då tänkte jag inte på det.
-Du visste bara att det var så. -Jag visste att det funkade.
Det ser ut som en bra blandning.
Det fina med den här rätten är att man kan äta den nu, den är god.
-Den är ännu bättre nästa dag, helt röd. -Så festligt.
-Det är allt. -Jag älskar färgen.
Toppen. Vi ställer den åt sidan. Den är väldigt fin.
Sen ska vi göra kabeljon. De passar väldigt bra ihop.
Vad är det? Torskdags!
-Vi ska ånga den. -Okej.
Här har vi kabeljon.
Den har legat i blöt i ungefär 36 timmar.
Torsken har konserverats av saltet, och vi återupplivar den i vattnet
för att rehydrera fisken och göra den mjuk?
Ja. Utan blötläggning är den alldeles för salt.
Vi tar bitarna. Stapla dem inte på varandra.
Det är galet att tänka på konserveringsmetoder.
Konservering av fisk är uråldrigt.
Salt användes ett tag som valuta. Hade man salt kunde man konservera fisk.
-Det visste jag inte. -Det användes som valuta.
Låt det stå.
-Hur började du laga mat? -Det har alltid fascinerat mig.
Jag har alltid gillat att bjuda in och underhålla gäster.
Jag experimenterade och läste din bok. Den avmystifierade det hela.
Jag har lagat mat sen dess. Jag älskar det.
Ska det här bli en sås? Det är persilja och vitlök.
Det är bara persilja, vitlök, citronsaft och olivolja.
-Titta… -Den är inte klar än. Den släpper inte.
Titta, den mindre börjar släppa.
Så här ska det se ut. Den är klar.
Lägg i de andra också.
Jag älskar torsk.
Det är nostalgiskt.
Ja. Det är jul, så kabeljo är… Det är inte jul utan den.
Det doftar gott bara av värmen. Mums.
Jag tar aldrig tid, jag känner på den. Släpper den…
-Japp. -Det är bra.
Nu tillsätter vi lite citronsaft.
Mums.
Här ska man använda sin bästa olivolja.
-Det var det. -Toppen.
Din farfar skulle vara så stolt.
Det är verkligen juliga färger.
-Ja, det är… -Jättegott.
De här två passar bra ihop. Torskens konsistens och rödbetorna.
Ja, det är en bra balans mellan syra och sälta.
Jättegott. Fantastiskt.
Får jag visa en av min familjs favoriter?
-Vi ska göra gumbo, va? -Ja.
Ta en god kycklingbuljong, några kycklinglår och korv.
Vi tar räkorna sen. Tack.
-Vi börjar med redningen. -Okej.
Min mammas familj är från Tennessee. Runt Chattanooga.
Jag älskar soul food.
Det finns olika versioner av gumbo. Det här är den jag kan.
Jag lägger kycklinglåren här. De ska få lite kärlek.
Paprika, cayenne, oregano, lite salt.
Det får marineras medan vi gör redningen.
Vi ska ha i mycket olivolja. Jag tillsätter lite mjöl.
-Gör du det här till jul? -Julafton.
Aha, okej.
Den är blond och går mot mellanbrun.
-Som att färga håret. -Som kola.
Tja, jag har inte det. Jag gör inte sånt.
Vi ska ta grytan och börja göra det roliga.
En god andouillekorv. Härligt.
Jättegott.
Vi lägger i kycklingen, bryner det ena och det andra.
Och sen i med de andra godsakerna.
Jag vill åka hem och laga det här.
-Hemlagad gumbo? -Det var länge sen sist.
-Vad roligt att du gör gumbo ibland. -Ja.
Så ja, det där är bra. Nu är vi igång.
Jag ska lägga i lök, paprika och selleri.
-Det får mjukna. -Ja.
-Vi tar i lite vitlök. -Jag har en teori om matlagning.
När nåt ser gott ut… Titta här, oljan har färgats av andouillen.
Ser det gott ut så är det gott.
-Det kan inte gå fel. -Det där är bra mat.
Det är inte snofsigt. Bara bra matlagning. Man hör det också.
-Man känner doften. -Ja.
En total sinnesupplevelse.
-Lukta. Smaka på allt det goda. -Ja.
Vi lägger i lite av redningen som är jättemörk.
Sen tar vi buljongen och deglacerar den här godingen.
Det ser bra ut.
Rör ner lite filé-krydda innan servering.
Vi lägger tillbaka korven och kycklingen.
Snyggt.
Nu doftar det jul.
Hej.
-Det doftar gumbo. -Jag tänkte… Det här är min man.
-Hej, Tom. Trevligt att träffas. -Hej.
-Jag gör mammas gumbo. -Jag kände det.
Gissa vad det är i salladen. Det är din favoritsallad.
-Jaså? -Rödbetor, svarta oliver.
-Fänkål, sardeller. -Japp.
-Wow, det är en antisallad. -Allt du inte…
-Allt du avskyr. -Och inlagda grönsaker.
-Du måste ha vetat att jag skulle komma. -Precis.
Gumbo är en av mina favoriter. Särskilt hennes mammas.
Men innan fisken läggs i.
-Hon tar undan lite… -Okej.
-Det här är min favorit. -Korv och kyckling.
Jag ska ta i filé, salt och peppar och hämta ris.
-Lite starkt? Inte för mycket? -Det är andouille.
Mamma tar kalkonkorv. Den här är starkare.
-Du ska få en handduk. Han blir svettig. -Härligt.
-Det här då, Tom? -Kabeljo.
-Det är jättegott. Är det en traditionell… -Det här är två rätter jag gör till jul.
Vi firar de sju fiskarna.
Den där salladen… Jag och salladen, vi undviker varandra.
Den är god.
Det är inte så många saker i världen som jag inte gillar.
-Men alla finns i den där salladen. -Allt i en enda skål.
Varenda en.
Jag ska äta av korven. Få se vad som händer.
Jag känner att den tränger ut genom pannan nu.
Det är bra när mat får en att svettas.
Det är jättegott.
Kanske inte lika gott som din mammas, men närapå.
Wow.
Va?
Herregud.
Mamma kommer att gilla det. En bra sak att säga till sin svärmor.
-Det är jättegott. -Ja.
-Du borde göra det oftare. -Tack.
-Tack för att du kom. Det var så roligt. -Varsågod.
Det var jätteroligt.
Jag fick cayenne i ögat, eller så flirtar jag.
Det gick bra.
Tack för att du kom.
Otroligt.
Underbart.
Den stora dagen är snart här,
och vi har verkligen känt julens värme
på så många vis de senaste veckorna.
I den fantastiska maten vi har lagat.
Den är ännu bättre nästa dag, helt röd.
-Så festligt. -Ja.
Våra superfina pyssel.
Men mest av allt i alla minnen vi skapat.
Det är jättegott.
Klappa.
Men jag kan inte ta farväl utan att höja mitt glas
för människorna bakom kulisserna som gör all den här magin möjlig.
Hoppsan!
Varsågoda.
Skål, min vän.
En klingskål, minsann.
Skål!
Tack, allihop. Bra jobbat.
Det var allt.
GOD HELG
Undertexter: Lisbeth Pekkari