Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Раз на рік ми ставимо ялинку.
ЯЛИНКИ З ФЕРМИ
Де Рут? Вона експертка.
-Привіт. Як справи? -Меган! Добре. Рада тебе бачити.
Ти вмієш вибирати ялинки. Мені потрібна на 2,5–2,7 метра.
Подивимось, що тут.
РУТ ЛЕЙН ВЛАСНИЦЯ LANE FARMS
-Я піду за тобою. -Гаразд.
Так. Мені подобається ця.
Гарна ялинка.
-Але надто висока для тебе. -Зависока.
Оця непогана.
-Вона продана. -Так.
Її вже купили. Тут кожен знайде собі ялинку.
Це правда.
Погляньмо сюди востаннє, чи тут…
Ця гарна.
Має чудову форму.
Гадаю, це те що треба. Чудова ялинка.
Гаразд. Вона твоя.
-Дякую. -Прошу.
ҐАЙ
Гірлянду я намотую всередині ялинки, щоб вона була освітлена зсередини,
і ззовні, на кінці гілок.
Так само з прикрасами. Треба, щоб вони були на видноті.
Люблю встановлювати ялинку.
Добре, що в ялинці
можна відтворити сімейну історію,
відчути плин часу, згадати різні розділи життя
за допомогою прикрас.
Для мене ялинка — це частина спогадів і любові до новорічних свят.
Обожнюю.
З ЛЮБОВʼЮ, МЕГАН
Люблю адвент-календарі, тому я вирішила зробити їх дітям.
Можна взяти готові, з маленькими шоколадками.
Головне в них — сюрприз і радість
щодня протягом 24 днів до Різдва.
Необов'язково щось велике. Але маленькі жести.
Я пишу: «Я люблю тебе, бо ти така добра».
І: «Я люблю тебе, бо ти такий хоробрий».
Намагаюся повністю зануритися
і зробити особливим кожен день останнього місяця року.
Не роби те, чого не хочеш.
Вибирай те, що приносить радість саме тобі.
Сподіваюся, вони в нас будуть дуже довго.
У традиції має бути початок.
СЕЗОН ПРИПРАВ
І починаються свята.
Я така рада першому гостю.
Прийде Вілл Гідара.
ВІЛЛ ГІДАРА
Ми познайомилися багато років тому
у відзначеному нагородами ресторані Eleven Madison Park.
А ще він батько двох дітей і письменник.
Він написав книгу «Надзвичайна гостинність», яка мене надихнула.
Я подумала: якщо він прийде, треба виявити надзвичайну гостинність.
Я провела розслідування.
Поговорила з його дружиною Крістіною Тосі, що була в мене на шоу…
ВІЛЛ І КРІСТІНА
…і дізналася, що він любить качіо е пепе.
Я не вітатиму його цілою мискою. Це занадто.
Але можна зробити гужери,
смачні заварні тістечка зі смаком качіо е пепе.
Ось що ми йому приготуємо.
А потім я поставлю йому запитання:
«Як ці вишукані принципи гостинності,
що перевершує очікування, реалізувати вдома?»
Тож почнемо з гужерів.
Спочатку зробимо тісто.
Гужери — це весела закуска, що здається стильною, але легко готується.
Молоко і пачка масла.
Поріжу кубиками. Додам солі й перцю.
Чудовий смак качіо е пепе. Обожнюю пасту качіо е пепе. Боже.
Це смачна паста з сиром і чорним перцем.
Хай трохи покипить.
Я почну додавати борошно.
Схоже на фондю.
Ніхто не каже «фон-дан».
Як смачно пахне.
Воно густе. Добре тягнеться.
Бачите, як воно сформувалося? Ми цього не очікували. Лясь.
Хай покрутиться й охолоне.
Одягну фартух.
Дуже хороша форма.
Додамо пекоріно та пармезан.
А тепер — у мішечок.
Дуже сильний запах. Обожнюю.
Якщо не любиш перець, це не твоя страва.
Не любиш сир — не твоя страва. Не любиш смакоту — не твоя страва.
А якщо любиш, то це твоя страва.
Так, кругла, класична форма гужерів.
Ми обережно пригладимо їх мокрим пальцем.
Намастимо яйцем.
Намасти гужери.
-Що казатимуть усі діти? -Намасти гужери.
Так.
О ні, вона намастила гужери.
Добре намастила.
На 220 градусів і 15–20 хвилин.
Дивіться, як ці красені надуваються.
Печиво в пічці, а я все приберу.
І ми зробимо солодку хрустку суміш, «рейндір чау».
Згадаймо минуле.
Часто буває так, що ми дорослішаємо й вибираємо кориснішу їжу.
Але на свята хочеться поїсти страви з дитинства, які викликають спогади.
Візьмемо кілька речей.
Мій маленький квест.
Розтопимо це в мікрохвильовці.
Третину склянки арахісового масла, трохи ванілі.
У моєму дитинстві ми називали це «паппі чау».
Це проста закуска з пластівців.
Але цього сезону ми називатимемо її «рейндір чау».
Це буде ідеальний подарунок, який Вілл принесе дружині,
вона любить солодощі як у дитинстві.
Моя вчителька математики міс Лінда любила цю закуску.
І я була рада, що їй сподобалося те, що я приготувала.
Боже мій.
Дві склянки цукрової пудри.
Овва. Як багато цукру!
А готова закуска здається такою безневинною.
Головне, що вона смачна.
Відчуваємо дух Різдва.
Цукрове смачне
шоколадно-горіхове «рейдір чау».
Ми наведемо порядок. Нехай охолоне. Покладемо це в гарну посудину.
Наші гужери були в печі 15–20 хвилин.
Подивимося, як там вони.
Красунчики.
Вони такі гарні.
Покладу їх на тарілку, щоб не пеклися далі.
Яка краса!
Візьмімо «рейндір чау».
Покладемо трохи, щоб перекусити.
Решту він віднесе додому дружині.
Гаразд.
РЕЙНДІР ЧАУ
Час знімати фартух і готуватися до зустрічі гостя.
Вітаю!
-Привіт! Давно не бачилися! -Дуже давно!
ВІЛЛ ГІДАРА РЕСТОРАТОР І ПИСЬМЕННИК
-Рада тебе бачити. -Взаємно.
-Дякую, що прийшов. -Дякую.
Дружина казала, що я… Я не просто захоплююся твоєю книгою,
я нею одержима. Я подарувала її багатьом людям.
-Дякую. -Вона неймовірна.
Сьогодні я вперше цього року відчув дух Різдва.
-Тут дуже весело. -Я хочу… Так.
Неймовірні веселощі.
Але я чула від когось, хто тебе добре знає,
від твоєї коханої дружини, що ти любиш качіо е пепе.
Люблю качіо е пепе.
-Ось гужери з качіо е пепе. -Овва.
-Добре? -Дякую.
Потім я згадала дитинство. Раніше я робила «паппі чау».
Якраз сезон. Віднеси дружині. А це ми погриземо.
-Я не можу не з'їсти це. -Чудово!
-Але почну з цього. -Пригощайся. І напій?
Можемо випити бароло. Буде смачно з качіо е пепе.
Або ігристе.
-Можна бароло. -Гаразд! Я в захваті.
-Випиймо! -Це чудово.
Для мене дуже важливо…
-Смітник тут. -Щодо прийому вдома.
Тут люди часто помиляються.
Іноді господарі так стараються
вразити гостей,
що забувають причину, чому гості прийшли.
Щоб поспілкуватися й провести час разом.
Так. Немає більшого стресу, ніж спостерігати за господинею у стресі.
Краще замовити китайську їжу.
-І справді поспілкуватися. -Поспілкуватися, так.
-Будьмо. -Будьмо.
Згадуючи про чудові вечері, на яких я був,
я не пам'ятаю, що їв.
Я просто пам'ятаю, чи пішов я…
-З повним серцем. Так. -З відчуттям ситості. Так.
Свята — найкращий приклад, коли люди занадто стараються,
а могли б робити щось приємне щодня.
І люди так нервуються, щоб усе було ідеально,
що втрачають магію, яка виникає через помилки.
Так. Ідеальна недосконалість походить від людського зв'язку.
-Так. Розумієте, чому він тут? Точно! -Але…
Тому ми так добре поладнали.
Ми обоє це розуміємо інстинктивно.
Але можна зробити дещо, щоб гості відчули…
-Що їм приділили увагу. -Увагу.
Що їх тут чекають. Так?
Боже, ми сказали це одночасно.
Зробімо хлопавки «Я люблю Різдво».
-Іграшкові. -Круто.
І можна покласти туди щось значуще, а не просто блискітки.
-Подумаємо, для кого це. -Так.
Що покласти? Любовний лист, маленьку записку.
Так і зробимо. Чудово. Можна взяти твою склянку?
Бери склянку, бо я візьму це.
Добре. Ходімо.
Робоче місце уже готове.
Оце так.
Гарно, правда ж?
Неймовірно.
Отже, різдвяні хлопавки.
Ти давно їх робиш?
-Я жила у Британії, це… -Значна частина тамтешньої культури?
-На Різдво, точно. -Це круто.
Їх відкривають схрестивши руки.
-З іншою людиною. -Вони сидять за столом.
-Так, вони тягнуть одночасно. -Чудово.
-Усі пов'язані. -Як спільнота.
Мені запам'яталося, що хлопавки завжди
завбільшки з печиво з передбаченням
і містять жарт чи загадку і щось солодке.
-Навчи мене. -Гаразд.
Можна купити готові
або вирізати власні шаблони з будь-якого обгорткового паперу.
Є кілька різних дизайнів,
подумай про людину, якій це адресовано,
що вона любить.
Перш ніж почати: місця для роботи мало,
відкуси останній шматок і прибери тарілку.
Це наш режисер. Бруклінський кайфолом завдає удар.
-Усе під руками. -Як зручно.
Отож.
-Там, на камері Б. -Не знаю, про що ти.
Постав гужери ближче до команди.
Правильно.
Ось згорнутий картон.
Приклеїмо, щоб зафіксувати.
Мені подобається.
-Я рада, що тобі подобається. -Я почуваюся впевнено.
У цій хлопавці є механізм, який робить…
-О! -Гей!
-Так, гаразд. -Гаразд?
-Це буде посередині. -Ось так.
Подумай, чим ми її наповнимо.
Почни зі своєї дочки.
Цукерки, шоколад. Ми завжди хочемо бачити конфеті.
Тут багато конфеті. Поставлю в центр.
А ще сухі квіти, шоколад.
-Знаєш, чому я це люблю? -Чому?
Ідея зробити щось веселе, спеціально організоване,
перш ніж почати їсти — це круто.
Так, усі це люблять.
А потім відкриваєш хлопавку й розумієш,
що її створили спеціально для тебе. Можна купити різдвяні хлопавки.
Але до цих хлопавок доклали старань.
Так, бо спогади про чудову вечірку складатимуться саме з цього,
а не з того, що ми їли на вечері.
-Точно. Це те, що нам треба. -Так.
Запечатати, щоб не розкривалася.
А головне кріплення — бантик на кінці.
Можна зав'язати справжній бант чи просто вузол.
Головне тут — любов, яку ми відчуваємо до людей…
-Для кого ми їх робимо. -Отож, Вілле!
Це справді скріплює. Справді нас пов'язує.
Лілі зараз дуже хоче бути схожою на дорослу жінку.
Це лавандові роликові парфуми. Їй сподобається.
Коли готуєш млинці, перший завжди виходить погано.
Це мій поганий млинець. Я позбудуся цього й почну спочатку.
Мій чоловік отримає любовний лист, шоколадку, капелюшок.
Тепер я увійшов у ритм.
-Так, ти налаштувався. -Тепер мені добре.
-По-моєму, гарно. -Чудово.
І подумай, як гарно це виглядатиме на столі.
Тепер для Арчі. У нього будуть бургери. Він любить червоний колір.
Зроблю для дружини. Я напишу «кохаю тебе» на цьому капелюсі.
Подзвоню Крістіні. Поправлю зачіску, перш ніж вона відповість.
Привіт.
-Привіт. -Як справи?
-Привіт, подруго. -Привіт, мамо. Боже мій.
Дивися, що ми робимо. У твого чоловіка чудово виходить.
Ми робимо… Знаєш хлопавки?
-Так! -Гаразд, слухай.
Я вже зробив для тебе. Не скажу, що там.
Треба зробити для Сонні.
У тебе є те, що можна перетворити на машинку, яку штовхають по підлозі?
У хлопавці? У справжній хлопавці?
У тебе… У тебе є машинки?
Я приготувала тобі щось солодке в мікрохвильовці.
Подруго, ти мене розумієш. Ти говориш моєю мовою.
Ви такі милі. Розважайтеся.
-Бувай, Меган! Розважайся. -Бувай.
-Ой. -Отак.
Овва! Гаразд.
Вони знайшли машинку?
Магія телебачення.
-Це надзвичайна… -Гей.
-Надзвичайна гостинність. -Дякую.
Ми наче були віщунами.
-Дякую, дівчата. -Гей. Дуже круто.
Дякую. Чудово.
Молодці, командо.
Чому б не зробити для себе…
-Мені подобається ця ідея. -Так.
-Покажи почерк. -Гарний почерк.
ФРЕНКІ №2 ЛІЛІ
Ти про що?
Чудовий стиль.
ЛІЛІ
Свята потрібні для того, щоб поставити світ на паузу
та зайнятися стосунками, важливими для тебе.
Так. Як на мене, один із ключових принципів господаря чи господині —
милосердя.
Милосердя допомагає людям почуватися комфортно.
Чудово.
-Веселих свят. -Веселих свят.
-Чудово. -За тебе і твою сім'ю. Я рада.
-Подивимось, чи працює? -Будь ласка.
-Починаємо. -Один, два, три.
-О! Ось так! -Ух!
КРІСТІН СОННІ
КОХАНИЙ ЛІЛІ — АРЧІ
Так!
Доброго ранку.
Вона сьогодні в піжамі.
Ось так я люблю свою подругу.
Чому я в піжамі на телешоу?
Бо прийде моя подруга Ліндсі, з якою ми дружимо з 17 років.
ВИПУСКНИЙ
Сім'я Ліндс має традицію —
носити однакові піжами на свята.
ЛІНДСІ ТА ЇЇ СІМ'Я
Заради любові до Ліндс мене змусили надіти піжаму
на бранч, щоб ушанувати її традицію. Ми надінемо однакові піжами.
КЕЛЛІ
А ще повернулася Келлі, моя найрідніша.
Одна з моїх найкращих подруг.
Свято без Кел — не свято.
ДОБРІ ЧАСИ!
Люблю традиційний різдвяний бранч.
Я роблю це щороку з сім'єю. Цього року я почала раніше.
Щось солодке, щось пікантне.
Почнемо готувати святкову
зірку з корицею.
У нас є три шари тіста, яке я приготувала раніше.
Цей шар ми покриємо коричневим цукром, маслом,
а потім корицею.
Ми всі любимо корицю.
Ми їх перекрутимо, і вони перетворяться на розкішну сніжинку.
У нас є три шари,
ми розподілимо це між усіма трьома.
Це все просто розтане під час випікання.
Бачите, другий шар.
Покладемо склянку посередині.
Вона буде нашим якорем.
Треба прорізати всі шари.
А тепер прокрутимо…
туди.
А сусідній промінь прокрутимо в інший бік.
І защіпнемо, щоб закрити.
Ми зробимо так з усіма променями.
Прокрутимо ще раз трохи.
Її скупали. Вона красуня.
Як і ти, мій любий Ґаю. Він здатен унюхати смакоту.
Я приготувала інгредієнти заздалегідь для мінікішів.
У нас є карамелізована цибуля.
У кіш Лорен піде трохи бекону.
І смажений шпинат для кіш Флорентін.
А це кіш-основи.
У мене є безглютенові для моєї любої Ліндсі.
Візьмемо склянку молока з вершками.
Насичене, вершкове, смачне.
Зробимо дві суміші різних сирів,
щоб був смачний кляр.
Обожнюю сир Грюєр.
Сіль і трохи мускатного горіха.
О, Лорен. Старий добрий кіш Лорен.
Є Фло і є Лорен.
Люблю шпинат.
Я додам трохи пармезану для іншого смаку.
Бекон, подвійний сир. Так розкішно. Ням.
Починаємо. Зірка з корицею.
Малюки-кіші.
І спечемо груші.
Трохи приберемо, перш ніж перейти до цього.
Одні з найпростіших солодощів — запечені яблука, запечені груші.
У коледжі
я брала яблуко, вирізала серцевину.
Клала на блюдце. Поливала медом з корицею.
Накривала мискою і ставила у мікрохвильовку на кілька хвилин.
Було як печене яблуко. Морозиво нагорі — дуже святково.
Тож це більш дорослий спосіб.
Але, до речі,
є багато способів
досягти тієї самої мети.
Це так легко.
Ми їх наповнимо чимось смачненьким. Трохи масла.
Трохи імбиру.
Дуже швидко й легко.
До речі, трохи лимонної цедри теж не завадить.
Ти імпровізуєш, дивишся, що є в кухні,
і думаєш: «Як можна додати яскравості й тепла?»
По-моєму, баланс смаку — фантастичний.
Треба щось солодке.
Бджоли важко працювали. Ми вам вдячні.
Поставимо їх туди на 190 градусів і 20 хвилин.
О! Так, будь ласка.
Маленькі кіші.
Кілька безглютенових.
Гадаю, дівчатам сподобається.
КЕЛЛІ ЗАЙФЕН АКТИВІСТКА, ПОДРУГА
Боже. Господи.
-Привіт! -Вона готова святкувати. Супер.
Боже, як смачно пахне.
Стук, стук.
ЛІНДСІ ДЖИЛЛ РОТ АВТОРКА Й ПОДРУГА
-Вона тут. Привіт. -Привіт.
Боже, ти ще більш білява!
Дуже білява.
Дякую.
-Чудово. Ігристого? -Так, будь ласка.
Я така рада, що ви повернулися.
Це трохи гранатового сиропу.
Гарно.
Будьмо!
Гаразд.
О, супер!
Гарно виглядає.
Виглядає шикарно.
Гаразд. Беріть серветки й налітайте.
-Йогурт, щоб зменшити солодкість? -Так.
Тепер скуштуй з грушею.
Так легко.
Це так смачно.
Дуже смачно.
Коли їй щось подобається, вона починає танцювати.
Це смішно, бо це правда.
Кіш Фло і кіш Лорен.
-Булочку з корицею? -Так.
-Сумно її розривати. -Ось так.
Навіть розбирається ідеально.
У мене є плани для нас після сніданку. Зробимо святкові вінки. Я завжди хотіла.
Я ніколи цього не робила. Думаю, у нас різні стилі.
Цікаво… Це не змагання.
Мені цікаво, як вони виглядають по-різному.
Переодягнімося й ходімо.
Боже мій.
Це наш великий вибір для виготовлення вінків.
Я в захваті.
-Можна показати? Покажи й розкажи? -Будь ласка.
Основою можуть бути гілочки або дріт, і є різні розміри.
Ходімо до цього столу.
Я подумала: збираючи вінок,
можна прикріпити цілі гілки.
Але натомість краще робити маленькі пучки
та з'єднувати їх разом.
Зав'язуємо.
-Так? Міцно. Є один. -Так.
Другий, мабуть, вставимо сюди.
Він прикриває кінці. Ми складаємо вінок з усіх боків.
А прикраси можна додати пізніше.
-Гаразд. Зробимо це! -Вперед, командо.
Ох. Я сприймаю це дуже серйозно.
Так, я бачу.
-Я дуже зосереджена. -Гаразд.
Наскільки треба дотримуватися правил? Який розмір кільця?
-Залежить від вінка. -Гаразд.
-Гарний. -Великий.
Або пан, або пропав.
-Уже гарно? -Гілки у воді.
-Сюрприз. -Поворот сюжету.
Тому такі свіжі й запашні.
Люблю сезонні вінки.
-Вони такі гарні. -Святкові.
Так приємно, коли ти підходиш до чиїхось дверей,
а там щось особливе.
-Згодна. -Ніколи цього не робила.
Боже. Може, ми започатковуємо…
-Нову традицію. -Нову традицію.
Як приємно подарувати комусь…
До речі про подарунок від господині.
І сказати: «Я це зробила сама». «Що?»
Я забула свій чай. Він укритий гілками.
Твій вінок такий вільний. Краса.
-Це лише початок. -Так, але весело.
Мені здається, що я роблю гігантську квіткову корону.
Боже мій.
Я в захваті.
-Майже готово. -Так.
У мене грандіозні нереалізовані мрії про банти.
Мені потрібен бант. Зараз черга бантів.
Це ти кажеш.
-Якісний вінок. -Дякую.
-Вона старається. -Молодець.
-Дякую. Ти купив би? -Справжній вінок.
-Дзень. -Поглянь на неї.
Ось бачите, фахівець для цього не потрібен.
Я роблю це вперше. І все виходить.
Боже мій.
Овва. Розкішно.
-Так? Покажи твій. -Так.
-І дзвіночок. -Так гарно.
Дзвоник тут до речі.
-Мені теж подобається. -Ідеально.
-Молодці, дівчата. -Так.
-Я пишаюся нашими вінками. -Така краса.
Дякую, дівчата. Це найкращий день.
-Найкращий день. -Прошу.
ПОРАДИ ЩОДО ПАКУВАННЯ ПОДАРУНКІВ
Зараз час пакування подарунків.
Засукаємо рукави.
Люблю, щоб були схожі тони, а також воскова печатка.
Добра порада — ви можете зробити їх заздалегідь.
У день пакування подарунків не треба топити віск
і притискати до подарунка, хай печатки будуть готові,
і їх можна буде приклеїти двосторонньою стрічкою
або крапелькою гарячого клею.
Це дрібна деталь, яка робить подарунок стильним.
Іще цікава техніка —
згортати папір інакше.
Якщо згинати його назовні, а не всередину,
це створює інший світ.
Охайно запечатано.
Перша сторона складена.
Потім другий шматок складеться зверху.
Складки попереду — для гарного декору.
Іншу сторону також складаємо зверху.
Це більш несподівано.
Тепер можна причепити бант чи дзвіночок.
Що завгодно.
Чи щось вставити. Так теж можна.
Це просто розмарин.
Обв'яжемо його дротом, щоб створити власний мінівінок.
Щось таке нагорі було б добре, але втрачається цей розкішний ефект.
Маленький бантик — гарно.
Або зняти. Печатка на двосторонній стрічці.
І прив'язати цей гарний мінівінок.
Ми всі раніше думали,
що єдиний можливий варіант — покласти іграшку в подарунковий пакет.
Ну, є інший варіант.
Ми знаємо, що довжина така,
і ми приблизно знаємо, де закінчуються його ніжки.
Відріжте десь такий шматок паперу.
У цій центральній точці зігніть папір.
І ми складемо його навпіл.
Ось де ми його складемо. І всередину.
Бувай!
Тепер треба лише зав'язати стрічку з кожного боку.
Зробимо невелику ямочку.
Майже як різдвяна хлопавка. Як мило!
Ще одне цікаве питання на свята —
як загорнути пляшку вина.
Обожнюю японське загортання, фуросікі.
Підіть у вінтажний магазин, де є хустки
по кілька доларів кожна.
Підіймаємо цей край. Те саме з цього боку.
Нагорі буде така квітка.
Загорніть один бік ось так.
Має бути маленька квіточка.
Зав'яжіть вузол. Чекайте.
Якщо у вас є якісь такі деталі, встроміть сюди.
Просто й елегантно.
Краса!
До мене завітає нова подруга. Вона спортсменка, постійно тренується.
Я подумала: треба переосмислити мою улюблену страву, крудіте.
Вінки асоціюються зі святом.
Це чудовий спосіб модернізації чогось традиційного.
Лише зелені овочі.
Розкладіть по краях блюда, а посередині поставте соус.
Або вставте овочі в соус,
майже як бант.
Я кладу шари зелені з різними текстурами.
Броколіні, спаржа.
Ми знаємо, що я люблю відкривати горохові стручки для деталізації.
Прийде Наомі Осака.
НАОМІ ОСАКА
Вона така неймовірна спортсменка,
а також недавно стала мамою.
Я рада близько з нею познайомитися
й пізнати її краще.
Я хочу привітати її чимось чудовим.
Можна створити якийсь мотив, схожий на прикраси.
Маленька редиска, зернятка гранату.
О, клас!
Це соус тахіні з магазину.
Вона любить гостре. Я буду трохи консервативною про всяк випадок.
Це я консерваторка.
І для балансу додам крапельку хорошого меду.
У нас вариться сидр.
Це сидр з магазину,
але я додала цедру цитрусових, стручки ванілі та гострі спеції.
Готуймося привітати гостю.
Привіт! Ласкаво просимо. Веселих свят.
Веселих свят.
Я зробила тобі частування — крудіте у вигляді вінка.
-Будьмо. Він теплий. -Будьмо.
А це тахіні.
-Там трохи олії чилі. -Гострої?
НАОМІ ОСАКА ТЕНІСИСТКА
-Любиш гостре? -Так.
Скуштуй. Тобі сподобається.
Я намагалася зробити щось середнє.
-Так? -Ти мала рацію, соус гострий.
Але смачний.
За що ти любиш свята?
За нагоду побачити рідних.
Я багато подорожую, тому не так часто бачуся з рідними.
Але я вважаю, що свята — це час, коли можна зосередитися на родині,
а мені — просто зробити перерву й насолоджуватися життям.
У перервах між тренуваннями ти…
Я відпочиваю, але й стежу за дочкою, тож…
Так. Але це гарний вид нерозслаблення, так?
Це так радує й наповнює душу.
-Так. -Так?
Є цікавий проєкт. Надіюся, твоїй доньці сподобається.
Займемося творчістю? Ходімо майструвати.
Ідея така. У нас є дві чашки й тарілки.
Ми прикрасимо тарілку для печива Санти й чашки.
Як мило.
Можемо використати що завгодно. У нас є фарби, пензлі, ручки.
Гаразд, зосередьмося. Треба з чогось починати.
Я потренуюся. Я навіть не знаю, як намалювати падуб.
Ні.
Не так.
Я намагаюся придумати, яку святкову прикрасу намалювати.
Як мило.
-Вимовляється «Шай» чи «Шей»? -Шай.
О, мило.
Шай, вона не сором'язлива.
Виглядає непогано. Чи я помиляюся?
Ти не помиляєшся, але ти дуже добра до мене.
Моя тарілка ніби вкрита кажанами.
Будь ласка, не дивіться сюди.
Думаю, важливо спробувати те, що ми не вміємо.
Я нагадую собі це, коли малюю
або граю в теніс.
Я жахливо граю.
Я маю це побачити, бо якщо ти…
Не варто це бачити. Це так погано.
-Це не може бути найгірше, що я бачила. -Гадаю, може.
Мама знайшла мій старий табель,
у графі з фізкультури учитель написав:
«Кидати або ловити м'яч — непридатна».
Мене навіть не змогли оцінити.
Любиш малювати?
Я б назвала це спробами створити дизайн одягу.
О, це круто. Любиш моду?
Так. Мені подобається можливість самовиразитися,
нічого не кажучи.
Так.
«Найк» дозволяє мені розробляти власний дизайн.
Я ношу свої моделі.
СТИЛЬ НА КОРТІ
Не знаю, чи всі ці різні кольори —
це занадто.
Схоже на різдвяні вогники.
І це зробила мама. Шай сподобається.
Я виконала завдання.
Ось результат.
Так, ти виконала. Мені теж час виконати завдання.
Почнімо заново, може, бант.
Добра ідея.
А тепер шоколадне печиво та морква.
Печиво для Санти, морква для оленів.
Тепер я задоволена.
-Що це? -Це «Осака» японською.
О, як круто.
Мабуть, я теж пограюся з почерком.
Ти ні в чому собі не відмовляєш.
Як же гарно.
Гадаю, імпровізація — це добре.
Мені подобаються ці мазки.
Дякую.
Ми знову пишемо.
Я роблю те, що вмію.
Так гарно. Але це ніби шахрайство, еге ж?
Гарна чашка. Вітаю з Різдвом.
-Я запакую цей посуд і відправлю тобі. -Дякую.
Гадаю, дітям сподобається.
ЛЮБИЙ САНТА, МИ БУЛИ СЛУХНЯНІ БЕРЕЖИ СЕБЕ — ЦЬОМ — АРЧІ ТА ЛІЛІ
ЛЕГКЕ Й ЕЛЕГАНТНЕ РОЗПИСНЕ ПЕЧИВО
Прикрашати печиво можна всією сім'єю,
а можна, коли діти пішли спати, влаштувати собі
тихий спокійний момент медитації.
Це харчовий барвник.
Можна додати до нього екстракт мигдалю,
щоб отримати різні рівні насиченості кольору й смаку.
Обожнюю текстуру пензля. Мазки створюють об'єм.
Це така мила техніка акварелі, бо я не художниця,
але тут майстерність не потрібна. Ти просто граєшся.
Зрештою, це печиво.
Мало що може піти не так.
Це може здатися нелогічним,
але ці маленькі перерви
якраз і додадуть енергії
для святкових розваг.
Тож бережи себе — і подбаєш про інших.
Трохи глазурі.
Така собі рухова медитація.
Маленький вінок.
У дусі неосудження.
Запивайте чим хочете, бандо.
Не можу дочекатися останнього гостя.
Вітаю Тома Коліккіо.
Я знаю його з телебачення, знаю його книгу, і я його фанатка.
Я в захваті, але зберігатиму спокій.
ТОМ КОЛІККІО
Шоу Top Chef стало моїм улюбленим.
Том очолював журі понад 20 сезонів.
ТОП-ШЕФ
Він неймовірний шеф-кухар і ресторатор.
ПРЕМІЯ ДЖЕЙМСА БІРДА
Має п'ять премій Джеймса Бірда. Ще він написав книгу «Think Like a Chef».
КНИГА ТОМА
Вона змінила мою поведінку на кухні.
Його ідеї змінили моє мислення як шеф-кухарки.
На відміну від: «Ось рецепт купити інгредієнти», —
це мислення: «Що в мене є? Що я можу зробити? Готуймо це».
Отже, вітальний коктейль для Тома Коліккіо.
Пташка мені наспівала, що він любить зацукрований імбир.
І я подумала,
що треба змінити типовий «Френч 75».
Чудовий коктейль з джином. Легкий, але трохи святковий,
бо я зробила для нього грушево-імбирний сироп.
Покладемо туди наші три інгредієнти.
Яке співвідношення?
Два, один, три — це був мій перший телефонний код.
Шістдесят грамів джину.
Туди ще доливають ігристого,
тож не переборщіть з джином, люди.
Тридцять грамів лимонного соку.
Ще одну!
Тридцять грамів грушево-імбирного сиропу.
Як шикарно.
Ми поговоримо про сімейні рецепти та традиції.
Він з італо-американської родини
й дуже любить готувати, наприклад,
буряковий салат його діда,
солону тріску.
Тобто деякі страви є для нього сентиментальними.
Елегантно.
Десь сто грамів шампанського.
А моя мама готує гамбо на Святвечір уже багато років.
Вона робить це раз на рік. Тож ми приготуємо гамбо.
День буде чудовий.
Я прикрашу коктейль розмарином і ягодами в цукрі
та імбирними цукатами, які любить Том.
Виглядає святково. Сьогодні день веселощів.
Привіт.
ТОМ КОЛІККІО ШЕФ-КУХАР І РЕСТОРАТОР
-Я твоя фанатка. Привіт. -Як ти?
Рада тебе бачити.
-Скільки смакоти. -Відчуй атмосферу.
Знаю, ти любиш імбир і цукати. Я приберу на столі.
Це трохи видозмінений «Френч 75».
Свіжий і чудовий. Будьмо. Дякую, що прийшов.
Я дуже рада, що ти тут.
Ми сьогодні повеселимося.
Розкажи про рецепти й традиції твоїх рідних.
Як італо-американці, ми завжди святкували Свято семи риб.
-Хоча тепер це 13 чи 14. -Справді?
Ми додали кілька.
Але завжди готували буряковий салат.
А ще суміш червоної цибулі, селери,
артишоків, перцю піменто.
Я ще додаю фенхель.
Завжди були в'ялені оливки,
багато петрушки, часнику, анчоусів.
-Була джардіньєра. -Джардіньєра.
Сказати, чому я сміюся?
Я вже так хочу скуштувати це.
Ми нечасто готуємо те, що не любить партнер.
І якщо перерахувати те, що ненавидить мій чоловік…
Буряк теж?
-Буряк. Бурячки, як він каже. -Звісно.
-Чорні оливки. -Гаразд.
Фенхель.
Справді?
Йому б ця страва не сподобалася.
-Тож… -І мариновані овочі.
Приготуй це, і він змінить думку.
Він ненавидить усі ці смаки.
Я не насолоджувалася ними,
тим більше не в такій суміші, уже довго. Так смачно.
То з чого почнемо? З бурякового салату?
-Чи риби? -Почнемо з буряків.
Візьми дошки для нарізання.
Буряк, буряк. Де наш буряк?
-Фенхель. -Так, дістаньмо фенхель.
Буряк тут, фенхель тут.
-Я візьму червону цибулю. -Нам знадобиться петрушка.
-Імбир залишу тут. -Ідеально.
-Я чула, це важливо. -Це важливо.
На нашому знімальному майданчику Top Chef завжди була банка імбиру.
Ніхто ним не користувався, але я його їв. Це мій перекус.
Роки імбирних цукатів.
-Нам потрібна каструля з водою. -Зараз.
Холодна вода.
На цей салат треба більше буряків, але ми готуємо трохи.
У мене 20 гостей на Святвечір, тож…
-За столом буде 20? -Так.
-Оце амбіції. -Так.
У бабусі й дідуся все було неформально.
Сідаєш, береш їжу — от і все.
Коли дідусь помер, а бабуся постаріла,
я сам почав організовувати свято, приділяючи багато уваги.
Настав твій час.
Дуже важливо
починати з холодної води й варити буряки дуже повільно.
Вони щільні, і якщо закип'ятити їх швидко, вони залишаться сирими всередині.
Ясно.
Коли я починаю готувати на Святвечір, я пригадую,
що це свято. Так.
Так, святковий настрій.
Люди лякаються, коли ти приходиш до них додому?
І так, і ні. Мене небагато запрошують.
Через це.
-Отож. -Я впевнена.
Усі бояться, але, віриш ти чи ні,
я дуже неосудливо ставлюся до їжі.
Мені байдуже. Я не такий вибагливий. Я граю цю роль у шоу.
-Домашня кухня — це інша річ. -Так.
Не те що мені байдуже, але я не такий вибагливий.
Буряки готові. Добре.
Чудово проварені. Шкірка знімається.
Якщо варити їх повільно, шкірка зісковзає.
Я не хочу різати їх тонко. Хай буде кубиками.
Так. А ще покладеш туди бляшанку анчоусів?
-Так. -Супер.
Звідки походить ця страва?
ТОМ І ЙОГО ДІДУСЬ
Мій дідусь готував її на Святвечір. Це була страва, яку він завжди готував.
Зазвичай діти не люблять такі страви.
А ми обожнювали.
Коли рідні приходять до мене на Святвечір…
-Твої сини це люблять? -Мій старший обожнює.
Зазвичай я готую дуже велику порцію, бо всі хочуть узяти з собою.
Думаєш, вони люблять цей смак чи…
Це поєднання ностальгії та смаку.
Але салат дуже смачний.
-Трохи часнику. Сюди. -Так, він у коморі.
-І червоний винний оцет. -Червоний винний оцет?
Десять років тому я спробував переосмислити рецепт.
Зробив його вишуканішим. Посмажив буряк з бальзамічним оцтом.
-Рідним не сподобалося. -Ні?
«Що ти зробив з буряковим салатом? Це жахливо».
Не жахливо, але інакше. І я відмовився від цієї ідеї.
Якісь традиції, можна модернізувати, а інші…
-Так. -Хай будуть класикою.
Нам потрібна сіль і трохи перцю.
Це не перець.
-Ой. Ось. -Знайшов.
Насіння чіа потрібне?
-Насіння чіа — ні. -Твої рідні…
Дідусь не готував із насінням чіа.
-Я люблю готувати. -Чому саме?
У дитинстві у мене був СДУГ, недіагностований СДУГ.
Я спробував готувати і зрозумів, що кулінарія — це легко.
Я любив це робити.
І зрозумів, що шалений темп кухні мені підходить.
Навіть сповільняє мене.
Важко пояснити, але коли я цим займався, я не думав чому.
-Ти знав, що це тебе заспокоює. -Я знав, що це допомагає.
Яка гарна суміш.
Чудова особливість цієї страви — що її можна з'їсти просто зараз.
Наступного дня буде краще, бо все почервоніє.
Справжнє свято.
-Ось так. -Розкішно. Обожнюю цей колір.
Чудово. Відкладемо це вбік. Салат дуже гарний.
І приготуємо солону тріску. Ці страви добре їсти разом.
-Котра година? -Година тріски.
Година тріски.
-Поставимо парову баню. -Зараз.
Ось наша солона тріска.
Вона відмокає вже 36 годин.
Ух! Сіль консервує тріску.
Ми повернемо її до життя водою,
здійснимо регідратацію й повернемо рибі м'яку текстуру, так?
Так. Без замочування вона надто солона.
Покладемо шматки.
В один шар. Не на стоси.
Техніка консервування — дивна річ.
Так. Консервування риби старе як світ.
Колись сіль використовували як валюту. Якщо є сіль, можна консервувати рибу.
Я не знала.
Її використовували як валюту.
Поставимо це на плиту.
Як ти полюбила готувати?
Мене це завжди захоплювало.
Я завжди любила приймати гостей.
Я експериментувала. А тоді прочитала твою книгу.
Там пояснюється, що не треба ускладнювати.
Відтоді я готую. Обожнюю готувати.
Це буде соус? Це лише петрушка, трохи часнику.
Це лише петрушка та часник, лимонний сік і оливкова олія.
Бачиш, як…
Ще не готово. Не ламається.
Цей скоро почне ламатися. Цей менший.
Ось як має бути. Цей готовий.
Поклади туди інші шматки.
Люблю тріску.
Тріска з ностальгією.
Так. Це Різдво. Солона тріска… Я не можу зустрічати Різдво без неї.
Як смачно пахне. Скажу чесно. Ням.
Точного часу готування немає. Я просто її торкаюся. Якщо ламається…
-Так. Готово. -Це добре.
Тепер додамо трохи лимонного соку.
Ням-ням.
Тут потрібна найкраща оливкова олія.
-Це все. -Чудово.
Твій дід би пишався.
Це дуже святкові кольори, мушу сказати.
-Так, це… -Як смачно.
Вони чудово доповнюють одне одного. Текстура солоної тріски з буряком.
Твоя правда. Баланс хороший. Кислота й сіль.
Дуже смачно. Чудово.
Показати тобі улюблену страву моєї сім'ї?
-Гамбо? -Так.
Беремо курячий бульйон, курячі стегенця й ковбасу.
Креветки зробимо пізніше. Дякую.
-Почнемо з ру. -Гаразд.
Родина моєї мами — з Теннессі. Поблизу Чаттануги.
Я не знаю. Люблю «їжу для душі».
Є різні версії гамбо.
Це та, яку я знаю.
Покладу курячі стегенця сюди, щоб приправити.
Це паприка, каєнський перець, орегано, сіль.
Поки м'ясо маринується, почнемо готувати ру.
Наллємо багато оливкової олії. Я додам трохи борошна.
-Готуєш це на Різдво? -На Святвечір.
Ясно.
Соус був білявий, став русявий.
-Як змінити колір волосся. -Як карамель.
У мене його немає, тож я цього не роблю.
Беремо каструлю й починаємо готувати смакоту.
Хороша ковбаса Андуй. Гарно.
Як добре.
Покладемо курку й будемо підрум'янювати.
Покладемо інші смачні речі.
Ти мене зацікавила. Я хочу це приготувати.
-Домашнє гамбо? -Давно не робив.
-Добре, що ти готуєш гамбо. -Так.
Гаразд, це добре. Це допоможе.
Я просто додам трохи цибулі, перцю й селери.
-Тож дамо їм розм'якшитися. -Так.
Ми додаємо трохи часнику.
У мене є теорія щодо кулінарії.
Коли щось виглядає добре, як у нас,
бо масло забарвилося від ковбаси…
-Коли виглядає добре, буде добре. -Не може бути погано.
Смачна їжа.
Не надто вишукана, але приємна. Ти чуєш, як вона смажиться.
-Відчуєш запах. -Так.
Повний сенсорний досвід.
-Понюхай. Скуштуй. Усе добре. -Так.
Можна додати ру, воно потемніло.
Ходімо по бульйон і деглазуємо цю маленьку.
Добре виглядає.
Під кінець додамо сасафрасу.
Повернемо ковбасу й курку в каструлю.
Чудово.
Пахне Різдвом.
Вітаю всіх.
-Пахло гамбо. -Я буквально…
-Пахне гамбо. -Мій чоловік.
-Привіт, Томе. Дуже приємно. -Привіт. Том Коліккіо.
-Готую мамине гамбо. -Чую запах.
Вгадай, що в цьому салаті. Це твій улюблений салат усіх часів.
-Ой. -Буряк, оливки.
-Фенхель, анчоуси. -Так.
-Ого. Це як антисалат. -Усе, що ти не…
Усе, що ти ненавидиш.
І мариновані овочі.
-Мабуть, ви знали, що я прийду. -Так.
А гамбо я люблю, особливо коли готує її мама.
Але без риби.
-Вона відкладає йому порцію. -Ясно.
-Це моє улюблене. -Ковбаса з куркою.
Додам сасафрасу, солю й перцю й покладу тобі рису.
-Трохи гостре? Не дуже гостре? -Це ковбаса Андуй.
Мама готує з сосисками із індички. Це гостріше.
-Я дам тобі рушник. Він спітніє. -Чудово.
Що це, Томе?
Солона тріска.
Дуже смачна.
Це ваш традиційний…
Це дві страви, які я роблю на Святвечір.
На Свято семи риб.
І цей салат.
Від цього салату я тримаюся подалі.
Добре.
Дивовижно: у світі небагато такого, що я не люблю.
І все це — в тому салаті.
-Усе в одній мисці. Я це не їм. -Кожен інгредієнт.
Скуштую ковбасу. Побачимо, що буде.
Я відчуваю поколювання в голові.
Коли пітнієш від їжі, це добре.
Смакота.
Не впевнений, що так само смачно, як у твоєї мами, але схоже.
Так.
Що?
Боже мій.
Мама буде рада. Добре, що ти хвалиш свекруху.
-Смачно. -Дуже смачно.
Готуй його частіше.
Дякую. Дякую, що прийшов.
-Прошу. -Яка смакота. Дякую.
Було дуже весело.
Мені перець потрапив в око, або я просто тобі підморгую.
Ух! Усе гаразд.
Дякую, що прийшов.
Чудово.
Шикарно.
Великий день уже близько.
І ми дійсно відчули теплоту святкового сезону
за останні кілька тижнів.
У неймовірній їжі, яку ми приготували.
Наступного дня буде краще, все почервоніє.
-Так святково. -Так.
У наших чудових виробах.
-О! -Ух!
Але понад усе — у спогадах, які ми створили.
Чудово.
Спільна позначка.
РЕЦЕПТИ ТА ІНШЕ
Але я не можу попрощатися, не піднявши келиха
за людей за кадром, які роблять цю магію можливою.
Ось так.
Будьмо.
Чудовий дзвін келихів. Так, справді.
-Ух! -Будьмо!
Дякую всім. Ви молодці.
І ми завершили.
Ю-ху-у!
ВЕСЕЛИХ СВЯТ
Переклад субтитрів: Сергій Волоконецький