Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
DE PARE A FILLA
101 SECRETS DEL BON PARE LA JOIA DE LA PATERNITAT
PARES QUE CRIEN FILLES
SUPERAR EL DOL
MUNTANT EN BICI
QUI TÉ UNA FILLA TÉ UN TRESOR
BENVINGUDA A CASA, JENNI
Benvinguda, cuca maca, amb la taca a la butxaca.
Hola, papa bonic, amic del melic antic.
Qui hi ha a casa?
El papi és a casa.
El papi guai és a casa.
Papi guai, papi guai, papi, uh!
I a ballar.
Sí! Continua. No paris.
- Hola. - Hola, papa.
Vida meva, com va tot?
- Estàs bé? Sí? - Sí, estic bé.
Ei, hola.
- No sabia que vindria l'Oliver. - Sí.
Espera, què...?
Ens hem promès.
Estàs bé?
Sí, no és res.
- Et surt molta sang. - Moltíssima.
Estic bé. M'ho he embolicat amb un drap.
N'esteu segurs?
Què vols dir?
Sou força joves.
Tu et vas casar tot just acabar la uni.
No m'hauries d'haver demanat la seva mà?
Què dius, papa?
No creus que és una mica estrany que no m'hagi demanat la teva mà?
- La mà? - Sí.
És el que cal fer, demanar la mà.
O almenys dir-me:
"Em casaré amb la teva filla, a qui has criat tot sol."
Per què fas això?
Vols gresca el millor dia de la meva vida?
Tinc una pregunta: qui cony és aquest paio?
- Què? - No el conec pas.
Fa anys que el coneixes, hòstia.
Sí, tècnicament, el conec,
però no com a futur marit.
Doncs ara ja sí.
On viureu?
- Ho vols saber? - I tant.
Em pensava que tornaries aquí.
Viurem aquí, a Atlanta.
- Ah, sí? - Sí, potser aquí al costat i tot.
Com sempre, només t'importa el que tu vols.
No, amor, disculpa'm.
Disculpa'm, no és això.
Només vull el millor per a tu.
Ja ho sé, papa. Em sap greu. L'Oliver t'hauria d'haver trucat.
No, aquesta és la teva decisió, d'acord?
Enhorabona i benvingut a la família.
- Segur que està bé? Té molta sang. - Sí, mira. Tot bé.
- Ja. - Vine, abraça'm.
Oliver.
Molt bé, doncs, al tema. Quines ganes d'organitzar-ho.
No cal. Se n'ocuparà la Heather.
La Heather? Aquella que sempre està de festa?
Sí, per això és perfecta.
Va organitzar el festival Crunk.
- Va ser una passada. - Sí, és veritat.
- M'ho vas dir. Una passada. - Sí.
Ja heu pensat on us voleu casar?
On us vau casar tu i la mama.
Palmetto House. L'atén l'Scarlett.
Hola. Em dic Jim Caldwell. No sé si es recorda de mi.
Em vaig casar allà fa molts anys.
- Sí, Jim. Recordo el teu casament. - Genial.
Doncs ara la meva filla també es vol casar
al Palmetto l'estiu que ve.
Fantàstic.
El maig el tenim tot complet.
I, com ja saps, com que l'illa és petita,
només podem fer un casament cada cap de setmana.
D'acord. I l'1 de juny?
DISSABTE, 1 DE JUNY
- L'1 de juny va perfecte. - Genial!
Volem tot el recinte. Li dono el número de targeta.
Ja ens n'ocuparem, d'això. Ets amic de la família.
Ens veiem l'1 de juny.
Perfecte, doncs.
Ara he de trobar un bolígraf que funcioni.
Com diu? Hola?
Jenni Caldwell. 1 de juny.
Redeu.
Ja tenim el lloc reservat.
- Qui hi ha a casa? - El papi guai.
- Qui hi ha? - Papi Guai és a casa.
I l'Oliver és a casa.
Sí, l'Oliver també és a casa.
Sí. Tots som a casa.
I ara que ja heu indagat,
és l'hora de respondre a la pregunta que tots volem fer...
És mort?
ÉS MORT?
Des de lluny... l'os rentador és mort.
Vull utilitzar un comodí.
NO ÉS MORT
Em sap greu, l'os rentador no era mort!
PRODUCCIONS OVELLA NEGRA PRESENTA
Us presentem Emmascarats!
VOTEU DES DE CASA! ENVIEU UN SMS AL 627783
Digue'ls que arribo d'aquí tres minuts. Adeu.
- Margot. - Sí?
La Sandra, de direcció,
diu que a Els trenta són una festa
la Melody és una mica... una mica mala pe.
- Una què? - Una mala pu...
Vols dir "mala puta"?
Jo no... Jo defenso les dones. Però sí.
És una mala puta.
Els realities es van crear per a les males putes.
Aquests directius semblen ma mare.
- Digue'ls que se'n vagin a cagar. - Sí.
- Però més amablement. - Sí.
- Com ho diria jo. - "A cagar, tothom."
Amb altres paraules.
- "Tenim opinions diferents." - Millor.
- Recorda que aviat arribarà en Peyton. - D'acord.
Neve, Dixon!
Hola!
No sabia que vindríeu tan d'hora.
Ha anat tot rodat.
- Quina alegria veure-us aquí. - Hola.
Caram! És en Peyton Manning.
- Hola. - Hola, Margot Buckley.
Hola. Tinc moltes ganes de presentar-te això.
Saps què?
Us heu promès?
- Sí. - Mare meva! Us caseu.
- Germaneta, et cases. - Em caso.
Mare meva. Ensenya-me'l, va.
- Molt ben fet. - És ideal, oi?
- Seràs el meu cunyat! - Sí.
Explica'm com va anar.
Què li vas dir? Et vas agenollar?
En Peyton Manning t'està esperant.
Però no li fa res.
Doncs la vaig portar a una braseria i li vaig dir:
"Et vols casar amb mi?"
I jo li vaig dir: "Sí!"
Aquestes som la Neve i jo a l'Illa Palmetto,
el lloc més bonic del món.
La mama l'odia.
L'odia. I aquí portem samarretes d'Esprit.
Ens encantaven.
- Mai no ens les trèiem. - Mai.
Per què només sortiu la Neve i tu?
No teniu dos germans més i pares?
No em cauen bé i jo a ells tampoc.
Quan ho deies, em pensava que feies broma.
- No. És cert. - No.
Quina llàstima.
On són els serveis?
- Al final del passadís, a l'esquerra. - Guai.
T'aviso. Si et cases i m'abandones...
Amor, què passa?
La mama m'ho està fent passar fatal.
En Dixon és un tros de pa,
però a la mama no li agrada.
La mare que la va... Aquesta dona és l'hòstia.
Em fa bullir la sang. És molt bon noi.
Crec que és per la seva feina.
Bé...
Ser ballarí exòtic és una feina molt reputada.
No és només això. És que... Ja saps com és, Margot.
Vol que em casi al club, com la Gwynny i en Colton.
"Neve, fes-ho com la Gwynny."
Per què no l'envies a pastar fang?
Margot, no puc. No soc com tu.
Jo soc la conciliadora.
D'acord.
Mira... Jo organitzaré el teu casament.
No t'ho puc demanar, això.
No m'ho demanes. T'ho dic jo.
Ets la meva germaneta.
Què diem a casa de la iaia?
"Sempre al teu costat. Per sempre."
Saps organitzar casaments?
Després de 17 temporades de Guerra dels altars, alguna cosa en sé.
Primer, necessitem un lloc.
Ja saps on el vull fer.
- A Palmetto. - La mama ho odiarà?
A qui cony li importa?
A la iaia, li encantaria.
- D'acord. - I potser no cal que vingui la mama.
Només pensa-ho, encara que sigui un moment:
i si la família no ve al teu casament?
Margot. La família ha de venir.
EN RECORD DE L'SCARLETT PINKWATER
- Palmetto House. L'atén en Leslie. - Hola.
Vull reservar per a un casament a nom de la Neve Buckley.
Soc la seva germana, Margot Buckley.
L'àvia vivia a l'illa.
Esclar! La Rosemary Buckley! Ens l'estimàvem molt.
Gràcies per dir-m'ho.
Bé, com ja saps, com que l'illa és petita,
només fem un casament per cap de setmana.
Com teniu l'1 de juny?
l'1 de juny.
El tenim disponible! L'apuntaré ara mateix.
El casament de la Neve Buckley.
Perfecte. Necessito les dades de la targeta de crèdit.
US HI ESPEREM
PROHIBIT BANYAR-SE
PERILL: COCODRILS I RÈPTILS
Reina. La coneixem?
L'Oliver té molta família.
Deu ser una cosina seva.
- L'ajudo? - Vaja! Gràcies.
Sí, és un poc precari.
- Escolti... - Li volia preguntar...
- Sí, jo també... - Oliver!
- Ens casem. No m'ho crec. - Ei, xaval!
- Com està? - M'alegro de veure't.
Jo també. Vine.
- Margot Buckley. Sí. - Entesos.
Vosaltres podeu portar pantalons curts i jo aquí amb tres capes. Genial.
T'he organitzat un casament de l'hòstia. Que et cases, mala pècora!
- Em caso, mala pècora! - Sorpresa, mala pècora!
La mala pècora es casa.
Aquesta mala pècora es casa.
Que la mala pècora es casa.
La meva filla estimada es casa.
La mala pècora és d'ell!
No!
Nois.
No és una mala pècora.
Està passant.
Xopets. Xopets.
Renoi! Hola!
Me n'alegro molt, de veure't.
Ja. Com va?
La teva família és una mica intensa.
Sembla que s'odien,
però no paren de somriure i de dir coses lletges.
- Sí, no em sorprèn. - Així som, definitivament.
T'explico una mica com va la cosa.
La mama està criticant-ho tot.
La Gwynny es queixa dels seus problemes, que no són problemes.
En Colton li diu "parenta" a la Rebecca.
Què hi fa el pastor Jerry, aquí?
El pastor Luther vindrà dissabte.
No passa res. Crec que el va convidar la mama.
Et va tirar la canya al curs prematrimonial.
És un vell verd. Per cert, estic embarassada.
Què?
Caram! Enhorabona!
Gràcies. No ho diguis a ningú.
No puc tenir un fill fora del matrimoni.
Seràs la mare més bonica de totes
i m'està costant no cridar perquè estic molt emocionada.
Crec que els ho hauríem de dir. Se n'alegraran.
- No. No. - No. No, rei.
Hola!
Hola, mama.
Mite-la, si sembla una actriu.
- Porto una jaqueta i pantalons curts. - Sí.
Però gràcies.
És curiós que hàgiu triat casar-vos a l'illa Palmetto.
Ens ho passàvem molt bé aquí amb la iaia.
Vosaltres amb ma mare éreu cul i merda.
Exacte.
Perquè us donava caramels.
O pel seu amor i suport incondicional.
No importa. Com estàs, Gwynny?
Estic bé. He tingut una època difícil.
Tinc molta feina amb la casa.
Volia un abeurador pels ocells
i me n'han posat un que sembla una tomba.
- Sembla que hi ha algú enterrat. - Què?
I he deixat el sucre pel casament.
Fa tres dies que faig un detox.
Estic molt feble. Ni tan sols puc tancar el puny.
No passa res. Faré un esforç per vosaltres.
Gràcies, Gwynny.
Te'n recordes, del pastor Jerry?
La parenta s'ha alegrat molt de veure'l, pastor.
És una benedicció veure-us a tots.
I a tu també, Margot.
Gràcies. Li agraeixo que no em toqui.
Sisplau, no em toqui.
És el vostre fill, aquell?
Sí, Dawson Scott. Mite'l!
Hola, tieta Margot!
A Califòrnia no pugen als arbres?
Deuen estar molt ocupats fumant-se'ls.
Tu fumes?
No.
D'acord.
Xopets. Xopets. Xopets.
Aniré a fer el registre.
Vaig a fer el registre.
- Passi vostè. - No, sisplau, vostè primer.
Hola. Tenim reservada la suite nupcial.
Em dic Margot Buckley, la meva germana és la Neve.
És qui es casa.
Esperi, esperi. Crec qui hi ha hagut un error.
Qui es casa és la meva filla. La Jenni Caldwell.
Vam reservar el cap de setmana.
Només tinc apuntada la Neve Buckley.
No pot ser. És literalment impossible.
Ho diu el llibre.
- Doncs miri'l bé. - Sí.
Ens va fer la reserva l'Scarlett.
De fet, que surti. Scarlett! Vingui, Scarlett. Soc en Jim.
Va morir l'estiu passat.
- Quin greu. Ho sento. - El meu condol.
Gràcies. Tothom se l'estimava molt...
Segur que sí. Vaig parlar amb ella l'estiu passat.
- Quan? - El 15 de juny.
És el dia que va morir.
Deixi'm veure el llibre.
Què està fent?
Li deixa tocar el llibre?
No ho pot fer, això.
Què...?
Miri això.
"Jenni Caldwell Casam."
És l'últim que va escriure la seva mare.
Què vol dir aquest truc de màgia?
Oh, no.
Hem reservat pels dos casaments.
Què?
Segur que ho podem arreglar.
Com? L'illa és diminuta. No hi ha lloc.
I només et pots casar al moll.
El banquet i l'assaig només poden ser al graner.
I hi ha una suite.
Entenc que això és molt estressant.
Jo també tinc moltes coses al cap.
Tant me fa.
No tinc temps per gestionar això de la doble reserva.
Què? Doble reserva?
Què vol dir?
Tenim el seu casament i el de la seva filla el mateix dia.
Déu meu!
No em sorprèn gens, això.
És el fantasma de la iaia.
Ho tinc tot controlat.
No ho sembla pas.
Preneu-vos un còctel de benvinguda i jo m'encarrego d'aquesta espifiada.
- Sap el que fa. - D'acord.
- Ho solucionarà. - Les maletes.
Sí, ho solucionaré.
Esperi. Quina targeta hi consta?
Què hi té a veure?
- La seva, senyora. - Esclar.
L'Scarlett em va dir que no feia falta
perquè soc amic de la família.
Després, l'amiga borratxa de la meva filla es va ocupar de tot.
Quina targeta hi consta?
- Deixa'm acabar. - La seva.
- Legalment, el lloc és... - Per vostè.
Quina targeta?
Ho saps molt bé. Deixa de dir "targeta".
Targeta.
Per què no ens calmem?
- Estic calmada. - I jo.
- No ho sembla. - Estic calmat com un mort.
- Ah, sí? - Sí, però t'aclariré una cosa.
La meva cuqueta es casarà i ningú ho impedirà.
Ni tu ni una morta desorganitzada.
Ningú.
I dissabte, si miro al moll i la núvia no és la meva filla,
la núvia acabarà al coi de llac.
D'acord? La cabrona acabarà ben xopa.
Ara escolta'm tu a mi.
La meva germana és un angelet baixat del cel
i vigilaré el moll dia i nit
per assegurar-me que es casa allà.
Si intentes impedir-ho, et trencaré la cara.
Fa 20 anys que faig pilates
i tinc els abdominals com una roca.
Doncs no ho sembla.
Prova-ho. Et faràs mal i et donaré una pallissa.
Serà penós. Tu ets gros i jo, petita.
T'encantarà el llac.
Seràs una llegenda, com el monstre del llac Ness.
Quan tu acabis al llac, et marxarà aquest tint que dus.
No em tenyeixo. Bon intent.
- No ho faig. - Esclar.
Escolta'm: legalment, la reserva és meva.
Així que tu, la teva filla i els seus amics podeu anar a passeig.
Les claus.
Benvinguda a Palmetto House.
Gràcies. És molt amable.
No te n'ocupaves tu? Per què no els vas donar la targeta?
No sabia que havia de comprovar que estava reservat.
Mai no vas trucar?
Tinc ansietat social. Només envio correus.
Trucar et produeix ansietat?
Puc fer tot el que no impliqui trucar.
I els diners que et vam passar per la reserva?
Els tinc al mòbil!
Em sap greu! Què més vol?
No ho sé. No ets tu l'organitzadora?
Papa, ja s'ha disculpat.
Perdona, és que la senyora... la germana de la núvia, m'ha fet enfadar.
M'ha tret de polleguera.
No li diguis "senyora".
Per què? Si ho és.
Feu servir "senyora" quan esteu enfadats.
És masclista.
Vostè és masclista.
Què? No. És per educació.
No si li dius "senyora" amb un to masclista.
Bé, doncs, aquella dona és una autèntica mala puta.
- Mare meva! - Sí!
Papa, prou amb això de la senyora. Per què no ho deixes estar?
- Que no m'hi vols, aquí? - No.
Doncs me'n vaig!
- Molt bé, adeu. - Adeu!
- Adeu-siau! - Adeu!
- Redeu. - No m'ho puc creure.
Fa aquestes coses i després torna,
es disculpa i espera que el perdoni?
- Perdona'm. T'estimo molt. - Ho sento. Jo també t'estimo.
Vull que tot sigui perfecte i estic histèric.
Jo també.
Que estiguis histèric no m'ajuda, saps?
- Entenc la teva veritat. - I jo, la teva.
Quina muntanya russa d'emocions.
- Em sento fatal. - Oblida-te'n.
- Em sento culpable. - Para.
Està malament fer-los fora?
- No els estem fent fora. - Una mica sí.
No van fer la reserva.
Els estem fent fora.
Jo vaig fer tres visites.
La seva organitzadora, ni una.
- Ni una! - Això és veritat.
Serà un cap de setmana inoblidable.
Centreu-vos en això.
- En vull una altra. - D'acord.
Soc una mala persona?
No, no ho ets. Només estem fent una cosa dolenta.
Posi-ho al meu compte.
- No cal. - Em vull disculpar...
per dir-te monstre del llac Ness.
Bé, gràcies.
I saps què?
Jo em vull disculpar per suggerir que et tenyeixes.
Perquè és obvi que no.
I a on anireu?
Hi ha un parc aquàtic
i un motel aquí a prop, a uns 300 km.
Hi cabem gairebé totes.
Sí...
Esperem que vagi bé.
El pastís, l'he fet jo.
L'has fet tu?
No sé com el mourem, però ens en sortirem.
Serà part de l'aventura.
Per què vas triar el Palmetto?
La meva àvia tenia una casa a l'illa.
La meva germana i jo veníem cada estiu.
Tenim molts bons records d'aquí. I tu?
- La meva dona i jo ens hi vam casar. - Això és...
Qui és? Intentaré evitar-la.
Segur que és maca i em sentiré culpable.
- No hi és. - On és?
És morta.
M'ha quedat estrany.
És morta.
És vidu i es va casar aquí.
Estima tant la seva filla que li ha fet el pastís.
- No. No. - Crec que tens raó.
Els haurem de fer lloc.
Molt bé.
- Perdona! - Sí.
Si esteu disposats a ser raonables i no molestar,
compartirem el lloc.
Caram! Seria fantàstic.
Disculpin. Crec que no serà possible.
No tenim prou espai per tothom.
Leslie, ara negociarem l'acord.
Comença la negociació, Leslie. Ets el mediador.
No sé què és això.
- Pren notes. - Aplica't.
Sopar: vosaltres fora, nosaltres al graner.
- Cerimònia? - Ens cal el moll.
Bé, doncs, dividirem el moll.
És massa estret. No el podem dividir.
Té raó.
Farem torns.
- Nosaltres, el primer torn. - Nosaltres, el segon.
Es pot dividir la posta de sol?
Ens en sortirem.
I el banquet?
Vosaltres al graner.
- I vosaltres fora. - Perfecte.
Molt bé, banquet dels Caldwell...
Hi posaré una carpa.
No poden posar res a la gespa.
- Li cal una carpa. - Em cal una carpa.
No crec que sigui possible...
Porta un coi de carpa!
D'acord. Hi haurà perill d'incendi.
- Tracte fet? - Crec que sí.
- Genial. - Genial.
Jenni! Que al final et casaràs aquí.
- De debò? - Sí!
Déu meu!
- Jim Caldwell. Hola. - Hola, soc la Margot.
Érem petits! I va dir: "Em pixo a sobre!"
Quan hi ha ganes, hi ha ganes.
- Neve, t'encantava. - M'encantava.
- T'encantava l'escola. - Sí.
Culpable!
Hola, Margot.
Mama.
Bona nit, àvia i tieta Margot.
Bona nit, xaval.
No saps com es diu.
- I tant que sí. - Com es diu?
- Theodore. - Tucker Lee.
Tucker Lee, ho sabia.
Són la teva família, Margot.
Mai surto a les postals de Nadal.
I ja em va bé, però ets una mica hipòcrita.
Perquè tu no vens el Dia d'Acció de Gràcies.
- Que és quan ens fem la foto. - No puc. Treballo.
No cal que fem això ara, oi?
Centrem-nos en la Neve.
Què opines d'en Dixon?
Crec que és molt bon noi.
I crec que serà un marit excel·lent i un pare meravellós.
Quan decideixin tenir fills.
A mi em preocupa.
La Nevey és feliç. Això és l'únic que t'ha de preocupar.
Tu vius només per tu mateixa. No tens fills.
I crec que no entens com n'és, d'important,
que la teva parella tingui un sou estable.
Has insultat tant amb tan poques paraules...
Ha estat com un haiku insultant.
No tothom vol viure en un barri residencial d'Atlanta
i anar al club cada dia.
Ara no és el moment.
Vens amb nosaltres?
Crec que no. Que gaudiu del vespre.
La nostra filla es casa aquest cap de setmana.
Tant de bo fossis aquí.
N'estaries orgullosa.
Això espero.
- Salut. - Salut.
Hola!
No me n'havia adonat, que compartíem lavabo.
Sí, per la doble reserva.
- Clar. - Ja acabo de pentinar-la.
Et puc pentinar també, si vols.
Et puc fer ondes o donar forma a les puntes.
- No, gràcies. - D'acord.
Si canvies d'opinió, atenem sense cita.
Però tenim molts clients.
Molt bé.
M'agrada el teu serrell, per cert.
- Gràcies. - És adorable.
Gràcies.
Recordes en Dave, el meu company de feina?
- En Dave ha perdut 45 quilos. - No fotis!
- Què collons? - No sé si pren pastilles.
Davey, gràcies de nou.
Organitzar el casament de la meva germana no és la teva feina.
Quan la cap et demana una cosa, la fas.
- Sí. - Malgrat que no sigui...
- Exacte. - ...la teva feina.
Què? Què?
Què hi fas, aquí? Has d'anar fora.
En Colton em té farta.
M'està empipant i es fica amb mi.
Em diu si en Dixon ensenya la tita a la feina.
Tant hi fa. Només és una feina.
- No l'ensenya. - Esclar que no.
La Gwynny, igual.
Ha entrat la mama i s'han burlat de mi.
Balla mig despullat, i què?
No és només això. És que per ells és gentussa.
I, a més, no només és ballarí.
Va ser metge de campanya a l'exèrcit, hòstia.
Ningú ho ha preguntat.
Ell volia que el primer ball fos amb els Rascal Flatts.
- I li vaig dir que no. - Rascal Flatts?
Ningú de la família pot tenir una conversa amable o honesta
perquè odien les seves vides i han de criticar la teva.
Ara començaràs una nova família! Pots deixar aquesta.
- No vull deixar-los. - Sí que vols.
Veuràs com sí.
SOPAR D'ASSAIG
La música va ser el meu amor
fins que vaig conèixer la Jenni.
Volia fer un discurs, però crec
que m'expresso millor a través de l'art de punxar.
- Que dius, amor meu! - Molt bé. Som-hi!
Va, som-hi!
Hòstia santa.
Mare meva! És bo de collons!
Mare meva.
Si només ha premut un botó.
Però és boníssim.
A l'altre casament sembla que s'ho passen bé.
Va, tothom ha d'aplaudir.
Va, feu soroll!
Com va per Los Angeles?
Los Angeles? És genial. M'agrada igual que abans.
T'han afectat els incendis?
No.
T'han afectat les inundacions?
- No. No. - No?
T'han afectat els impostos?
Com?
T'han afectat els sensesostre?
No ho sé, mama. Què tal Atlanta? T'afecta el racisme?
Es culpa el Sud dels pecats del país.
Ja. Només em volia divertir una mica.
Diversió familiar. Només feia broma.
Com va la feina?
La feina? Va molt bé. Acabo de muntar un programa que...
Mai no entenc res del que fas o el que dius.
Doncs parlem el mateix idioma.
L'empresa d'en Colton va molt bé.
Que bé. Què fas, exactament?
Representem empreses en el mercat empresarial.
Si algú té una empresa i la vol portar
al següent nivell en el món empresarial,
és empresa nostra.
Guai.
I saps que la casa de la Gwynny sortirà a la revista Jardins i armes?
Hi aniran a fer fotos?
Sí. Em faran fotos a mi,
- al meu jardí... - D'acord.
i a les nostres armes.
Quin orgull.
Vaig a comprovar que tot va bé.
Torno de seguida.
La mama m'està provocant.
Em preocupa que en Dixon i els seus amics es posin a ballar.
Estan fent moviments de malucs. No ho poden evitar.
Què? No, no, no.
Si no bec, es pensaran que estic embarassada.
I necessito beure.
Dona-me-la.
Para. Si seràs...
Deixa d'omplir-li la copa!
Abans m'ha dit que les ompli.
Està embarassada!
- No, no, no. - D'acord. Jo me la bec.
Dona-me-la.
- A mi. Sisplau? - Ei!
Me la bec jo.
Hola, com esteu? Us ho esteu passant bé? Molt bé.
Va, tothom cap a dins! Agafeu tot els jocs que pugueu!
No us quedeu aquí, va!
Tothom a dins! Tothom!
Afanyeu-vos, va. Entreu.
Vinga, que algú agafi aquests globus.
- No, no. Espera! - Gràcies. A la barra. Genial.
No pots entrar els jocs.
- Plou molt. - Tant m'és.
- Gràcies per la comprensió. - Càgon...
No sé què té, però,
si no estigués casada, hi pujaria com a una sequoia.
- Què? - Sí.
Molt bé. Ara sí que sí.
La mare que...
Què carai...?
Molt bé.
Mare meva.
Ei, em refregaré amb tu.
Gràcies.
Hola, tia.
- Hola! Hola, tia. - Disculpa'ns per entrar així.
No passa res, tranquil·la.
Disculpeu-me. Hola. Em dic Jim. Hola.
Soc el pare d'una de les núvies.
- La Jenni, aquella d'allà. - Hola!
I vull començar dient que això
no és pas el que esperava cap de nosaltres per a aquests dies.
I que molts de vosaltres no sou part del nostre casament,
però tenim una cosa en comú:
som aquí per celebrar l'amor.
Així que, per què no el celebrem junts?
La Bailey i el Knox saben de què parlo, oi?
Igual que l'Eva Grace i l'Scotty Joe, la Shelby Lynn i el Tucker Lee!
- Sí, bro! - Sí!
Com és que sap tots els noms?
Com és que tu no?
És el meu b, r, doble o.
Tu ets el meu bro.
Som bros. De diferents mares, però.
- D'acord? - Sí.
Com borden els bros?
Que divertit.
I, esclar, l'encantadora Sra. Flora.
- Està preciosa. - M'encanten els cavallers.
Volia fer un brindis per l'amor de la meva vida, la meva estimada filla.
I, si m'ho permeteu, diu així.
Nena, quan et vaig conèixer, va canviar tot.
Vaig sortir a buscar-te per tot arreu.
Ben suau a l'interior,
era un sentiment tot nou.
Em fas sentir coses que no sé explicar.
Abraça'm fort, que no em fa mal.
Cada batec del meu cor és un sentiment tot nou.
L'amor tendre és cec i demana dedicació...
Tu també flipes, oi?
Sí.
Amb l'amor que sentim no cal conversar.
I, plegats, sense pressa,
fent l'amor l'un amb l'altre...
És la seva filla, oi?
Sí que l'és, sí.
Això és el que som.
Ningú més enmig.
Com pot ser millor?
Soc productor de TV. Què hi foto, aquí?
Vine lluny amb mi a un altre món.
Si estem plegats, no tinc por de res.
Recolzant-nos l'un en l'altre.
- Molt bé. S'ha acabat. - Gràcies.
Gràcies!
Era una sorpresa per a tu, Oliver.
- Gràcies. - Ha estat preciós.
L'altre casament ja ha fet brindis i actuacions.
Si vols un brindis, en puc fer un.
T'estimo i tinc coses per dir.
- No. - No, està bé.
- Sisplau. - Espera.
No és bona idea. No ho facis.
- T'agradarà. - Jo no ho faria. D'acord.
- Em porta records... - Això serà bo.
- No sé quantes hores... - Perdona!
- M'agradaria... Només un segon. - Què?
- Vull fer un brindis. D'acord? - I tant.
Hola a tothom!
Mireu cap aquí els del sopar "de faig" oficial.
Merda. Va borratxa.
Podeu fer "up, up"?
Gràcies.
Només vull fer un brindis per la meva germana... Deixeu de jugar!
Perdona.
No passa res.
Neve, ets, de veritat, la millor persona que conec.
I un cop em vaig trobar la Malala a un Starbucks i... no era tan bona.
Quan jo tenia la teva edat, era un desastre.
I no era capaç de fer les coses bé.
Però vaig cardar amb un dels Red Hot.
Esclar que sí!
I no era el baixet.
- En Flea? - No.
Sabeu què? Tornem a la Neve.
Ho ets... tot per...
No.
Estic bé.
L'altra cosa que volia dir és que ets la millor!
I ets preciosa. D'una forma natural.
Has begut massa.
No, no. No he acabat.
Un aplaudiment per la Margot!
Fes que baixi!
- No el deixaré anar. - Tens molta força.
Para. Para!
- Em sap molt de greu. - Estic bé.
- On t'he fet mal? - Estic bé. A l'ull.
- Però no passa res. - T'hi posarem gel.
- Em sap greu. - No hi veig.
Hi ha algun drap blanc fred?
Per posar-l'hi.
Me n'alegro, que sigueu aquí.
Faran còctels sense alcohol.
Nevey? Perdoneu, soc la germana.
- Gràcies. - Adeu.
Em sap greu.
No és pas com volia que fos.
- No passa res. - Res d'això.
- Està bé. - Ho sento.
La cosa s'ha regirat una mica.
Part de la responsabilitat és meva. Una part petita.
Però, si ho analitzes bé, és tot culpa seva.
No tot ha estat culpa seva.
Estaves borratxa i agressiva.
- Jo? - Sí.
Bon ganxo.
Ha estat un accident.
Sí, ja, un accident a la cara.
La teva cara és un accident.
Jo t'entenc.
És estressant tenir la mama, la Gwynny
- i en Colton i has begut massa. - Què? No.
M'he begut les teves copes, perquè estàs...
Para! Para.
- T'estic protegint. - Les podries haver apartat.
- Tot és més fàcil a posteriori. - Molt bé, d'acord.
Tinc reservat l'spa per nosaltres avui, per fer-nos massatges...
No, hauries d'anar a dormir.
- Per què? - Perquè demà em caso.
I vull que estiguis fresca.
- D'acord, doncs... - Ostres! Suze, ara vinc.
Molt bé.
Estàs bé?
És pel cop a la cara?
No, la cara la tinc bé.
Encara sort.
En vols parlar?
Estic molt nerviosa per demà.
D'acord. És normal.
Tothom diu que ens esperem, que som joves,
però els meus pares eren feliços.
Si s'haguessin esperat, jo no seria aquí,
perquè ma mare hauria mort abans de tenir-me.
I el teu pare què opina?
Què dius? No en puc parlar amb ell.
Es preocupa per mi tota l'estona.
Soc tota la seva vida.
És massa pressió que pensis
que la seva felicitat depèn de la teva.
Mai ho havia vist així.
Què hauria de fer? Digue-m'ho i ho faré.
- Per què vols la meva opinió? - Pel teu discurs.
Ets una tia sincera i forta.
I has viscut una vida plena.
No m'hauria de casar.
Potser he de cardar amb un dels Red Hot.
No. No ho facis, això.
- Què és Flea? - Saps què?
Crec que són els típics nervis d'abans del casament.
Sí. Crec que tens raó.
Caram. Gràcies, Margot, de veritat.
Em trobo molt millor.
Ànims, companya de lavabo.
Em prenc un ibuprofèn i et deixo tranquil·la.
Què?
Res.
Ets genial, gràcies.
No em puc creure el que aquella senyora,
aquella persona femella, li ha fet a la meva nena.
Ha estat sense voler.
En realitat, és molt maca.
Sí, va ser molt maca quan et va agredir.
Ja.
Va. Anem per feina.
Ho faré suau.
Només treballes a realities?
No, faig de tot. He fet moltes coses de Marvel.
Et pot transformar en un àlien, si vol.
Renoi!
Hola. Ja estic llesta. Què en penseu?
Es veu una mica inflat.
És com que sobresurt una mica.
Deixa'm ajudar-te un moment.
- Gràcies. Ara tornem. - Què dius?
Es nota la panxa.
- Què? No. - Sí.
No em diguis això. Tant es nota?
Fica panxa.
Jane, ens dones un cop de mà?
- Esclar. - Gràcies. Ara tornem.
No sé com ho arreglaran, això.
Ja no es fan servir faixes bones.
Li podem posar una faldilla?
- Sí. - Genial.
Ahir no ho tenia, això.
Aquí la tenim.
Encara es veu com inflat.
Per cert, heu parlat amb el pare de l'altra núvia?
És un home encantador.
Vau veure el duet que va fer amb ella?
- Que bufons. - Va ser molt tendre.
Us va semblar tendre? Per mi, va ser incestuós.
- Què? - Quin fàstic.
Au, va, totes ho vau pensar!
Islands in the Stream és una cançó sexual.
Ell és en Kenny Rogers i la seva filla, la Dolly Parton.
- Para. - No està bé el que dius.
Ell s'estima molt la seva filla i això és molt tendre.
- Fins i tot l'ha pentinada. - I ho ha fet bé?
Sembla una puta de carretera.
"De carretera"?
La tracta com a una nena i ella li segueix el joc.
És com si s'hi esforcessin massa.
És com si fos un paper.
Com ho saps? No els coneixes.
Mama, soc productora de realities.
Creu-me: sé què és real i què no.
- Bé. - I això és fals.
CERIMÒNIA NUPCIAL
POSTA DE SOL
Que bé veure't.
Un plaer.
Gràcies.
Papa?
Sí. Perdona.
Per començar, la millor amiga i dama d'honor de la Jenni,
la Heather Diaz, ens llegirà un poema.
"Enhorabona.
"Avui és el teu dia.
"Viatjaràs pel món amb amor i alegria.
"Has..."
Què tal? Soc el pastor Luther.
Hola, soc la Margot. Gràcies per venir.
Soc qui casa l'organització.
Vull dir...
Pastor Luther, m'han dit que farem equip avui.
No, pastor Jerry, crec que el pastor Luther ho farà tot sol.
Faré una volta per veure quines vibracions em dona el lloc.
Però ja us puc dir que pinten bé.
Molt bé.
Ah, sí? Gràcies.
Jo també faré una volta per agafar les vibracions.
- Pastor Luther! - "I saps el que saps.
"I tu ets el noi que decidirà on anar."
- T'estimo. - T'estimo.
Heather, continua.
Això és tot.
No, no, llegeix-ne més.
- Segur? - Sí, és un llibre preciós.
- Molt bé. - Sí.
- Pren-te el teu temps. - D'acord.
Tranquil·la. Ho tenim tot. Estem llestos.
Només seran uns minuts.
- Preparats. - Rebut.
Mireu la cara d'en Dawson Scott.
Això ho ha fet la teva maquilladora.
Què?
Hola, papa.
"...o esperar el vent per fer volar l'estel."
- Continua. - D'acord.
- Quant dura això? - Ni idea.
Jo me'l vaig aprendre de memòria a sisè.
És força llarg.
"Amb el cap ple d'idees i les sabates als peus,
"ets prou intel·ligent per no ficar-te en problemes greus."
- És veritat. - Sí. Ara sí que he acabat.
Espera, no t'aturis.
No voleu sentir com acaba?
És... Perd una mica el sentit.
Fes-ho, Heather. Fes-ho.
Estàs incomodant tothom.
Ei.
És un conte clàssic. Fes-ho.
- Que fort. - Què?
Ja sé què està fent.
Vol que s'acabi el temps de la posta.
Au, va. Ningú no faria una cosa així.
"...no corris, que ja tindràs temps.
"T'avançaràs i passaràs la gent.
"Ets, del bo, el millor.
"Vagis on vagis, t'estimaran amb tot cor."
Ho has fet molt bé.
Gràcies, Heather. Molt inspirador.
Com ho portem?
Ens has d'ajudar.
Està esgotant la posta.
No tinc poder per fer res aquí.
Ja és la meitat de la posta!
- La meitat de la posta. - Ha passat la meitat.
Fes alguna cosa! Em casaré a les fosques!
Gaudiu del vostre dia.
El món que veuràs tracta del camí.
Ningú ho expressa millor que el Dr. Seuss.
Que en realitat es diu... Algú ho sap?
- Theodor Geisel. - Calla!
Theodor Geisel! Exacte.
- Ja acaben. - Molt bé. Preparats.
Juro estimar-te amb l'amor incondicional de Jesús.
Juro donar suport als teus somnis, com ho faria Jesús.
Construirem una llar que enorgulliria Jesús.
Tranquil.
T'estimo molt, Oliver.
Ets el Jim i jo, la Pam.
Tant de bo ma mare fos aquí avui.
T'hauria encantat i tu, a ella.
Oi, papa?
- Papa? - Què?
- Estic parlant de la mare. - Ah, merda, sí. Sí.
Sí.
Ja pots besar la núvia.
Prepareu-vos.
Tot teu, reina. Perdona, anem una mica tard.
M'acaba de picar l'ullet?
Suposo que haurem de fer la cerimònia en un altre lloc, oi?
És molt estret, s'està fent fosc
i tenim els avis i gent gran...
Sí, té raó.
Esclar que no podíeu fer les dues cerimònies al moll.
No sé ni què hi fem, aquí.
Mama, seria la ximpleria més gran del món
si haguéssim vingut fins aquí i no féssim la cerimònia al moll.
- Així que ho farem. - D'acord.
Anem al moll.
Va, tothom en marxa.
Tothom al moll, sisplau.
Deixeu-me fer una última objecció.
D'acord, no importa.
Ràpid. Agafa això, sí.
Segon casament. Afanyeu-vos.
T'ho he dit, que aniria bé.
- Va, casa't. - D'acord.
- Adeu. - Estàs preciosa.
- Gràcies. - Impressionant.
Gràcies.
Ves.
Hola, soc el pastor Luther.
- I avui tenim uns convidats... - Va.
...molt guapos.
I una parella preciosa.
I un pastor per sucar-hi pa.
Però no som aquí per nosaltres,
sinó per vosaltres dos i el vostre amor.
Amb els braços oberts sota la llum del sol.
Benvinguts a aquest lloc.
Us ho ensenyaré tot...
- Què és això? - No ho sé.
...amb els braços oberts.
Tenim els anells?
Sí.
Sí!
Dos?
Sí!
No ho facis de nou.
Va, som-hi.
No, no.
- No, no, no. - No, no, no, no.
No.
Què co...?
Merda.
Cocodril!
Està bé?
No he pogut cantar l'altra cançó.
Sortiu de l'aigua!
Havíem de fer la cerimònia en un altre lloc.
Ja ho sé. No em pensava que passaria això.
- Jo sí i ningú no m'ha fet cas. - Em sap greu. M'he equivocat.
- Ho entens? - No és només això.
Amor, has estat rara tot el cap de setmana.
Per ells soc gentussa i ho vols compensar.
No pensen que... No pensen que siguis gentussa.
Sí que ho pensen. No soc idiota.
T'estimo, però... necessito un moment.
No, Dixon!
Escolta, ha estat el pare de l'altra núvia.
Ha allargat la cerimònia a posta perquè s'acabés la posta.
Déu meu, Margot! Per què estàs tan obsessionada amb ell?
- No estic obsessionada. - Sí.
- I molt. - No.
Ha estat culpa teva, no seva.
Espera. Culpa meva? Per què?
En Dixon ja havia dit que el moll no era segur
i t'he fet cas a tu.
Ara en Dixon està enfadat amb mi
i ni tan sols ens hem casat.
- Em sap greu, reina. - No passa res.
És curiós que la teva germana
s'assembli a Gòl·lum, d'El senyor dels anells.
CAMÍ DEL LLAC
Per què?
Has d'acompanyar la bola.
M'importa un rave el golf, Jim.
Molt bé.
Aquest cap de setmana havia de ser perfecte per la Neve.
Els casaments són així. Segur que ho entén.
La Neve és la persona més important de la meva vida.
És com la meva germana i la meva filla
i el meu marit i la meva millor amiga, tot en un.
Només tinc una persona que és tan important per a mi.
Em preocupa que, quan sigui mare,
tindrà més en comú amb la meva família
i ja no em necessitarà.
I llavors no sé què faré.
Perdona, estic molt intensa.
No. Ho entenc perfectament.
La Jenni ho és tot per mi.
I tinc por que, ara que s'ha casat,
farà la seva vida i em quedaré tot sol.
Quan els teus fills fan els 18,
has passat el 92 % del temps que passaràs amb ells.
Em pensava que, si l'ajudava a fer que el seu casament fos perfecte,
s'adonaria que em necessita.
Dir-ho en veu alta fot pena.
No, no fot pena.
Ho entenc perfectament.
No sé què faria sense la meva filla.
Jo no sé què faria sense la meva germana.
M'encanta aquest lloc.
A mi també.
He de tornar.
Sí, sí.
Quina ximpleria.
- Estava totalment convençuda... - Sí?
...que havies sabotejat el nostre casament expressament.
I, fins i tot mentre ho dic, veig que és una bogeria.
- Soc beneita. - Ja.
Bé, puc ser sincer?
Esclar.
Et vaig sentir parlar malament de la meva filla i de mi i...
He allargat la cerimònia perquè s'acabés la posta de sol.
I potser he parlat
amb la patrona perquè jugués amb el moll.
Una mica només. No volia que fes allò.
Ho he fet sense pensar
i no he actuat bé.
I actuar bé és important per a mi com a persona, així que...
Et demano disculpes. Em sap greu.
Tots dos hem actuat com sonats.
- Sí. Déu n'hi do. - Sí.
Enhorabona a la Jenni. I a tu.
Gràcies.
No saps el pes que m'he tret de sobre.
M'ho ha admès a la cara, literalment!
No pot ser!
Li fotrem els micos del caos pel cap!
Sí, micos pel cap!
A qui li fotreu micos pel cap?
- Al pare de l'altra núvia. - El paio alt i rarot.
Per culpa seva, el meu vestit és dins una bossa d'escombraries.
L'incident del moll és cosa seva.
- Què? - No pot ser.
- Sí que pot ser. - No pot ser.
Que sí. I ara el farem xixines!
Oh, i tant. Li fotrem els micos del caos pel cap fins que rebenti, hòstia.
Sí!
- Micos! - Pel cap!
Som-hi!
BANQUET
- Hola. - Ei.
Ets DJ professional?
No.
Jo m'ho hauria cregut. Els DJs em semblen molt atractius
i crec que és molt sexi.
Estàs embarassada?
Et va el rotllo?
No.
Ei, cames llargues. Quant fas, d'alçada?
Crec que 1,90 m.
Mira, perquè estic casada, que si no,
t'arrencaria les arrels amb les dents.
Si vols saber de què faig olor, és el bronzejador.
No ho volia saber.
EMMASCARATS
Colton, va, tu pots, hòstia.
Hòstia santa, és en Zebra d'Emmascarats!
No pot ser!
Déu meu, és en Zebra d'Emmascarats!
Xopets!
Zebra d'Emmascarats, ets l'hòstia.
Déu meu, és en Zebra d'Emmascarats!
Zebra! Zebra!
- En Zebra d'Emmascarats! - És en Zebra!
Genial.
Qui són en Zebra i Emmascarats?
És un reality de ball.
En Zebra és l'estrella, el millor ballarí del món.
- Ja ho veuràs. - D'acord.
Ah, sí, ja ho veig.
- Sí. - Sí.
Feu tremolar la pista i el cos.
La veritat és que... no és tan bo en directe com al programa.
Som-hi!
D'acord!
Ho sento!
S'està acostant massa al pastís.
Som-hi tots!
Molt bé!
Tomba el coi de pastís!
- Ja hi vaig! - Va!
És una trampa! És un truc! Volen destrossar el pastís.
Deixeu de seguir en Zebra d'Emmascarats!
No, no, el pastís no.
El pastís!
Merda!
Hem tombat el pastís!
- Sí! - Micos del caos!
Papa, què coi ha passat?
Aquell no era en Zebra de com collons es digui!
Era un sabotatge de la germana de l'altra núvia!
Què? Però què dius, ara?
Estàs obsessionat amb ella.
No n'estic! És el que he vist.
Que em casi és un gran canvi per tu,
però sisplau, gestiona-t'ho, papa.
Esclar, cuca, em sap greu.
Espera, jo t'ajudo.
Ja m'ajuda l'Oliver.
Brutal.
- M'ho he passat molt bé. - De debò?
Mai ballo.
- Que bo. - Boníssim.
No m'ho esperava, que fos tan divertit.
- Hi estic d'acord. - Sí.
Margot, per què no et veiem més sovint?
De vegades em sento una mica estranya amb vosaltres.
Tots viviu a la mateixa ciutat,
esteu casats, teniu fills i tu et casaràs,
i la meva vida és molt diferent.
De vegades, quan soc amb vosaltres, em sento fora de lloc.
Tots ens sentim fora de lloc.
Tu no et sents fora de lloc.
Casa teva sortirà a Jardins i armes.
Sí, és important i em sento especial,
però estic tan avorrida que ho engegaria tot a rodar en qualsevol moment.
Què? Què dius, ara? Ha passat res?
No passa res. Aquest és el problema.
Quan ha caigut el moll,
feia molt que no em sentia tan viva.
Dos homes han sortit de sota meu
i m'han tocat el cul.
Jo tinc problemes de pasta.
- Què? - Sí.
I la teva empresa i les altres empreses?
Em pensava que controlàvem el mercat,
però tenim un competidor força important, que és el Banc d'Amèrica.
És el que fan els bancs.
Per sort, tinc la parenta. Si no, no sé com tiraria endavant.
La seva família ens està ajudant,
però el pare de la parenta m'humilia sempre que pot.
Vols dir el teu sogre?
Sí, el pare de la parenta.
Digues "sogre".
És el que dic: el pare de la parenta.
Crec que no ho solucionarem.
- Ja. - Tu com estàs, Nevey?
Em sap greu, però estic molt feliç
i sento que em trobo en un moment molt bo.
Perquè ets jove.
Estimada, si mai has de sortir al carrer despullada, fes-ho ara.
Perquè un dia tot se n'anirà en orris.
Els teus pits apuntaran cap a baix.
I semblaran mitjons
amb una bola petita al final.
La panxa et penjarà com una bossa.
Espera.
És així.
Què?
Ho esteu veient? Veniu aquí.
Què passa?
Déu meu.
És el nuvi de l'altre casament amb una dama d'honor?
Els auriculars el delaten.
Això és boníssim.
La parenta fliparà quan l'hi expliqui.
Quina meuca.
Gwynny, no diem meuques a les dones.
- Però està fent coses de meuca. - Doncs sí.
La pobra núvia. Algú l'hi hauria de dir.
- Jo no puc. - Jo no l'hi diré.
Jo ho faré. Hi parlaré jo.
- No, ho faré jo. Tu queda't aquí. - D'acord.
Eh! Què hi fas, aquí? Què vols?
He de dir una cosa a la Jenni.
Després del que li heu fet al pastís?
- Intentes sabotejar el casament. - Molt bé. T'ho diré a tu.
Els meus germans i jo hem vist el nuvi morrejant-se amb una dama d'honor.
És mentida.
Intentes espatllar-li el casament amb subterfugis.
T'estic dient el que acabo de veure.
Per què fiques el nas a la seva vida?
- Intento ajudar, Jim. - Ajudar?
Vas dir que la meva filla sembla una puta de carretera.
- D'acord... - De carretera!
Ni tan sols una de normal.
Perdó per intentar ajudar.
La teva filla em cau bé. Tu, no.
Sort.
Oh, no.
Jim! Què tal, tio? Què passa?
Mare meva, les arepes, tio. Són molt bones. Les trobaré a faltar.
Però són d'aquí. Les fan a Atlanta.
No, perquè ens n'anirem a Memphis.
Per la feina de la Jenni.
Em pensava que vindríeu a prop meu.
Merda.
Ella no t'ha dit res? La idea era dir-t'ho abans.
- Em sap greu. No t'ho...? - No, no, no.
- T'ho ha dit? - Sí.
Me n'havia oblidat perquè no n'hi ha per tant.
- Ja. Jimmy. - Ollie.
Has vist l'Oliver amb una dama d'honor?
- Sí. - Segur que era ell?
- De debò? - Completament.
- Quin malparit. - Crec que ens estem precipitant.
Com pot actuar tan normal mentre viu una doble vida?
T'ha fet llum de gas tot aquest temps.
És el que fan els homes: llum de gas.
Pareu.
De veritat ho has vist, papa?
Sí. És el que s'ha vist.
És allà. Preparats?
D'acord.
Això, l'hi dedico a la meva dona.
Caram!
Para! Para el ball sorpresa.
Hi hem treballat moltíssim. No el podem fer?
Amb qui t'has embolicat?
Ostres.
De què parles?
T'has embolicat amb una de les dames d'honor. Amb qui?
No ho faria mai, això.
Mon pare t'ha vist.
Oi?
És el que s'ha vist.
Però, Jim, no he fet res.
Poseu la música.
Espera, per què?
- Perquè ho dic jo, la núvia. - D'acord.
Què fas?
Vinga!
Molt bé, sí. Ei.
Només s'ho està passant bé.
- No! - Merda!
- Qui era? - Ningú.
No, gràcies.
Hola.
Leslie?
Prou música. Llums.
Oliver, jo t'estimo. Com has pogut fer-me això?
Jo també t'estimo. Per què està passant això?
Què?
Què està passant?
El meu pare va veure l'Oliver amb una dama d'honor.
Què? No, amb qui?
- On? - Davant de l'hotel.
Érem l'Addie i jo.
Has dit que estaves segur que era l'Oliver.
Culpa meva.
Tot se n'ha anat a la merda.
Què fas morrejant una altra dona?
Què?
Ella ha morrejat el meu amic i el tio raret.
Jenni, espera!
D'acord.
D'acord, ho reconec: no he vist res.
Ha estat la germana de l'altra núvia
i es deu haver equivocat.
Tu no has vist res?
M'has mirat als ulls i m'has mentit.
Quan pensaves dir-me que anireu a viure a Memphis?
Tu també m'has mentit.
Es tracta d'això, doncs.
Tota la vida he pensat que volies que fos feliç,
però només volies tenir-me sempre a prop.
No és veritat.
És molt estressant i molt tòxic
que la teva felicitat depengui de la meva.
Jenni, sisplau, ets la persona més important del món per a mi.
Si això és veritat, ¿per què ens mentim
tota l'estona i en tot?
No et vull veure més.
Ai!
Un atac de cor.
No t'està agafant un atac de cor.
Em fa molt mal el cor.
Sembla que estiguis parint.
En ve un altre.
Deixa de fer la respiració Lamaze.
Un, dos, cinc.
Crec que és de veritat.
Intenta manipular-me perquè em quedi.
Papa, aixeca't.
Papa?
Oliver, truca a emergències.
Crec que ha estat un atac de pànic.
T'estàs fotent de mi?
No ho hauria d'haver fet.
Per què ho he fet?
Jenni!
- Podem parlar, sisplau? - Deixa'm en pau!
Jenni!
Paret! Paret!
Què feu?
Em sembla que estem fent una paret.
Molt bé.
Jenni!
No passaràs d'aquí!
Jenni!
- Dixon... - No, Margot, m'acabo d'eixugar.
- No estic per ximpleries. - Escolta...
Em vull disculpar pel que ha passat al moll.
Era molt mala idea.
No em puc casar amb la Neve sense dir a ta mare que està embarassada.
Entenc que l'honestedat no està ben vista a la teva família,
però jo no soc així.
No coneixes ma mare. No ho entendrà.
Crec que he deixat passar moltes coses aquests dies.
- Només demano això. - D'acord...
Si és el que vols, amor, és el que farem.
Ho dius de debò?
I la mama?
El meu home em fa costat.
I la meva germana, també.
Que s'enfadi.
Hola...
us vull dir una cosa abans de casar-me.
Estic embarassada.
- Déu meu. - Què?
La meva filla petita està embarassada. Enhorabona.
Tindrem un nadó a la família.
Gràcies. Estic emocionat.
Heu de fer classes prenatals.
- Que bé. Felicitats. - Gràcies, mama.
- Tenia por que us enfadéssiu. - Estic contenta.
Us compraré totes les coses per a mares i nadons d'Atlanta,
i tinc moltes caixes de roba.
Serà un pare fantàstic, oi?
Rei, pots posar Bless the Broken Road, dels Rascal Flatts?
Els Rascal Flatts? De debò?
- Has estat tu? - Potser.
M'has fet la núvia més feliç del món.
- Fora, Dawson Scott. - Ei!
Què fas? Estàs tot mullat i fas pudor de peix.
M'he banyat al llac.
M'has mentit sobre el meu gendre.
Jo no menteixo. He vist el que he vist.
- Serà millor que t'apartis. - No.
En faig dos, de tu. Ets el gos més petit del jardí.
I saps què? El més petit sempre és qui mana!
En aquest cas, jo soc qui mana, per la meva alçada i la condició d'alfa.
Alfa? No ets un alfa. Ets beta, com a molt.
- O un gamma. - Vols dir delta.
No. Gamma ve abans de delta, babau.
Tant m'és. Ets insuportable.
La cosa és que, a partir d'ara, estaràs com jo:
tota sola.
Què?
No estic sola.
No és veritat.
Retira-ho.
Què fas?
Encara et veig.
Ves-te'n. Fot el camp, rarot.
Disculpi.
Margot, suposo que, després d'això,
no et veurem durant una temporada.
Per què no?
Quin és el pròxim esdeveniment?
La Nevey tindrà el nadó. Vindré per això.
- De debò? - Sí.
Quina sorpresa.
Per què et sorprèn?
No recordo l'últim cop que ens vas visitar.
Mai em convides.
I diria que em vas apartar.
Que et vaig apartar?
Quan va ser l'últim cop que em vas trucar?
No has vingut a veure'm mai a Los Angeles
i fa 25 anys que hi visc.
Mai no m'hi has convidat.
Saps per què m'agrada l'illa?
La iaia em tractava bé i podíem ser sinceres.
Sentia que realment es preocupava per mi.
Cosa que tu mai no has fet.
- Va tot bé, Margot? - No! Res no va bé.
Saps que el teu Colton estimat i meravellós està en bancarrota?
I la Gwynny vol destruir la seva vida perfecta
perquè està avorridíssima.
I has estat tractant en Dixon com a gentussa perquè és com el veus.
I volíem dir-t'ho,
però ningú ho fa perquè et tenen por.
I algú ha de ser sincer amb tu sobre el teu comportament.
Per què no jo?
Estic orgullosa del teu èxit,
però no puc fingir que entenc la teva vida.
Fa anys que sento que em mires amb superioritat
i el que tu anomenes sinceritat
em fa posar nerviosa quan estic amb tu.
D'acord. Perdona per haver-te fet sentir malament.
No era la meva intenció.
- Amor. Dixon, sisplau. - No és el que volia.
- Margot, què collons? - Què?
Et vam dir tot allò en confiança.
Com se t'acut dir al meu casament que la mama considera en Dixon gentussa?
- Per què ho has fet? - Només he dit la veritat.
Perquè m'importeu.
- Què? - No t'importem.
- Esclar que sí. - No.
Com es diuen els meus fils?
- Això. - M'estàs ofenent.
Esclar que sé com es diuen.
Wyatt, Blake, Dawson...
i Joey.
- És Scotty Joe, no Joey. - Scotty Joe.
I no has dit tot el nom.
N'has dit només la primera part.
Per què han de tenir tres noms?
Jo no em dic Margot Millie May.
Em dic Margot. Només un nom.
Neve, marxem. Anem a gaudir del cap de setmana.
Margot, no vull marxar. Ells són la meva família.
Si tu sempre vols marxar, marxa.
Quan estic amb vosaltres és quan em sento més sola.
I és un sentiment horrible sentir-se sola amb la teva família.
Horrible.
La parenta ho va dir, que explotaries.
Deixa de dir-li "la parenta". No és un objecte, és una persona.
I com li haig de dir, doncs?
No ho sé. Potser reina, amor, vida...
O potser Rebecca, que és el seu nom.
Mira qui és l'experta en noms ara.
Què coi fas?
La Jenni és l'únic que tinc i ha marxat per culpa teva.
He agafat aquesta bèstia i volia fer que t'ataqués.
Estava furiós.
Però l'he colpejat tan fort que crec que l'he mort.
Soc la productora del programa És mort?
i et dic que aquesta cosa no és morta.
Doncs no en tens...
- Ostres! - Treu-lo d'aquí!
- Tinc por! - Estira-li la cua.
Ajuda'm i deixa de cridar instruccions.
Treu-lo d'aquí!
No vaig tenir problemes per portar-lo.
- No fotis! - Quina merda!
Porta'l a la finestra.
El deixaré aquí.
Si em deixes aquí amb això, et mato!
- D'acord. - Aixeca'l.
És un caiman. És més fàcil dir-ho que fer-ho.
- Té molta força. - Ja ho tens.
Sí, molt bé, així. Va, porta'l a la finestra.
- Pots obrir la finestra? - Obre-la tu!
Doncs la trenco i ja està.
- No, que li faràs mal. - Què coi t'empatolles?
- D'acord! - Sisplau.
Molt bé.
Adeu-siau.
Que bé. Podria haver estat un desastre.
- Sí. - Sí.
Estàs bé?
No ho sé. No ho vull mirar.
Què vols dir que...? Ostres!
T'ha mossegat?
- No em trobo bé. - Ai, senyor. Tranquil·la.
- No t'adormis. - No em trobo bé.
Vaig a buscar ajuda. Ara vinc.
I u, i dos.
- I u, dos... - Pareu la música!
Pareu l'espectacle, sisplau. Pareu.
- Sí! - Mira que...!
Necessito ajuda. La Margot està ferida.
L'ha mossegat un caiman a l'habitació.
S'està dessagnant.
Com ha arribat a l'habitació?
Què ets, la policia dels caimans? Una mica de respecte.
Jo?
L'important és que l'hem de salvar.
Vaig ser metge. Li donaré una ullada.
Això ja és massa.
Vaig a buscar la farmaciola!
Mare meva.
- És una mossegada neta. - Déu meu.
La puc embenar, però ha perdut molta sang.
On és l'hospital més proper?
S'hi va amb barca i és a uns 65 km.
Hauríeu de tenir accés a un metge més a prop.
Va, calmeu-vos, tots.
Li puc fer una transfusió.
Em cal algú del seu grup sanguini.
Algú té el mateix grup sanguini?
Jo.
M'has salvat la vida. I m'he comportat com una imbècil.
Esclar que ho he fet!
Sempre al teu costat.
Per sempre.
Crec que he exagerat.
Potser no necessitava una transfusió.
M'he emocionat amb això de ser l'heroi.
Però és força al·lucinant, oi?
Segur que no ho havíeu vist mai.
No sabem com va entrar el caiman a l'habitació?
No, no ho sabem.
- Hola, mama. - Hola.
Em sap greu tot allò que vaig dir.
No ho pensava de debò.
Algunes coses sí. Tu les havies de dir i jo les havia de sentir.
- Mama, hauria... - Deixa'm que acabi.
Me n'alegro molt, que tu, la Neve
i la meva mare tinguéssiu tan bona relació.
Però jo no vaig tenir una bona relació amb ella.
No m'agrada aquesta illa...
perquè durant tota la meva infància
la meva mare em feia sentir fora de lloc.
No m'escoltava mai.
I, d'alguna manera, he repetit aquesta dinàmica amb tu.
I em trenca el cor, perquè t'estimo.
I no sé com relacionar-me amb tu.
Gràcies per dir-ho.
- Jo també t'estimo. - Filla.
Aquestes converses són un bon punt d'inici.
Déu meu.
- Hola, mama. - Hola.
Veniu, fem-nos una abraçada.
- Acosteu-vos. - Sí, mama.
Us estimo.
T'estimo, mama.
Me'n dones una mica? L'has tastada ja?
El pastís està sec.
Quina llàstima.
Vols tastar el meu?
- Sí. - Necessito tastar aquest.
- Sí. - Sí.
És molt bo.
- No és massa sec? - No, és perfecte.
Saps res de la Jenni?
- No. - No?
Segons TikTok, han anul·lat el matrimoni.
Què?
Que ràpid.
Ho han fet per internet, res dramàtic.
Saben molt bé on és la càmera.
S'ha acabat. Gràcies per respectar la nostra privacitat.
He ficat la pota fins al fons.
Has pensat què pensaria la teva dona de la nena?
N'estaria molt orgullosa.
- Sí? - Sí.
Orgullosa que sigui tan amable, divertida,
forta...
Sí.
Creus que voldria que es casés?
No ho sé. Crec que sí. Ell l'estima.
Llavors hauries d'intentar salvar el seu matrimoni, oi?
Jo crec que sí.
- Tu qui ets? - Com? Soc l'altra núvia.
- La meva germana. - Sí!
No t'havia reconegut sense el vestit.
- Sí. - No passa res.
- Però també... - S'ha emportat el meu cotxe.
- Et podem portar nosaltres. - Sí.
Abans que marxeu, heu de pagar-me la factura
i decidir com pagareu la destrossa del moll.
Anem a buscar la meva filla.
- Et vols canviar primer? - Per què?
- D'acord. Se'n va. Som-hi. - Sí!
Tots teniu el mateix cotxe del mateix color?
- Sí. - I què?
Som-hi.
Com els distingiu?
No sé què dir.
Sigues sincer. Ella ho pot gestionar, creu-me.
Ser sincer. D'acord.
- Ho pot gestionar. Fes-me cas. - D'acord.
No et vol veure.
Això no és cosa teva.
És la meva millor amiga. Així que sí.
No em toquis.
No t'estic tocant! Vull pujar a l'ascensor.
- No em toquis, soc una nena! - Tens 23 anys.
- Soc un bebè. - No la toquis, és un bebè!
- No em toquis! - No la toquis!
La mare que...! No treballeu o què?
No. El mercat està fatal.
Mare meva. Què ha passat?
Jenni, et vull demanar disculpes.
No l'escoltis. Intenta fer-te llum de gas.
No era l'Oliver, qui li feia llum de gas?
- Tots dos. - Què és fer llum de gas?
Fer que algú dubti del que pensa, sent o experimenta.
No l'estava fent servir bé.
On ha anat? Com ho ha fet?
Jenni?
Mira, quan tenies sis anys
i et vaig haver d'asseure per dir-te
que la mare havia mort,
vaig veure com se't trencava el cor.
I no vull tornar a veure-ho.
- Papa. - Així doncs...
Crec que no soc sincer amb tu perquè...
vull que el teu món sigui sempre perfecte.
I, si et soc sincer... sobre mi...
No estic bé. Gens ni mica.
- De debò? - Sí.
Els esdeveniments com aquest em recorden quant enyoro ta mare.
Jo també l'enyoro.
- Què? - No, res.
No...
- Digues. Siguem sincers. - Sí.
D'acord.
Trobo molt a faltar el sexe amb ella.
- Vull dir... - Què?
Perdona si és massa informació, però és veritat. Soc sincer.
No vull saber-ho, això, però t'agraeixo la sinceritat.
De debò, perquè jo tampoc no estic bé.
No sé què estic fent amb la meva vida.
Ara faig disseny gràfic,
però és com per fer alguna cosa.
No tinc una passió, saps? L'Oliver té la seva passió.
Ell té la música, però jo no sé què m'agrada
i em sento com si trontollés
i tinc por cada minut de cada dia.
- No ho sabia. - Ja.
Tinc por de dir-ho, perquè, si jo no soc feliç, tu tampoc.
I acabo ocultant-te les coses.
Una altra cosa.
Per què vam cantar Islands in the Stream?
No és una mica estrany?
És una cançó romàntica i sexual.
Sí, entenc que ho vegis així, però...
És una cançó que et cantàvem la mama i jo
perquè t'adormissis quan eres petita.
Jo també t'oculto coses.
T'he dit que no he estat amb més dones.
Bé, doncs...
després que ta mare morís, vaig fer un trio amb dues vídues.
- Ual·la. - El trio més trist del món.
Ningú deia res.
Ploràvem, cardàvem, cardàvem més i ploràvem.
Crec que hem trobat el límit de la sinceritat.
- Sí, sí. - Sí. Me n'he adonat.
Saps que m'he de mudar, oi?
Sí, ho sé.
Però sempre seré al teu costat.
D'acord? Per sempre.
I jo seré al teu, papa.
Òbviament.
Vine. Tranquil·la.
- T'estimo. - I jo a tu.
No fas bona olor.
D'acord.
Ei, escolteu. Hem de trobar l'Oliver.
Hem de fer que es tornin a casar.
Soc aquí.
Em pensava que havies marxat. He vist el vídeo.
Era per les xarxes. Fa com dues hores, d'això.
No he tingut temps de marxar.
Molt bé, doncs, us tornarem a casar.
Per això he vingut.
Sent sincera, que és molt important...
Em sap greu, però crec que som massa joves.
Oi que sí?
Tot aquest any ha estat una bogeria.
- De debò? - Sí.
Encara vols venir a Memphis amb mi?
- I tant que sí. - Sí?
- T'estimo. - I jo a tu.
Salut!
Illes dins d'un riu, això és el que som.
Ningú més enmig. Com pot ser millor?
Vine lluny amb mi a un altre món.
Si estem plegats, no tinc por de res.
Recolzant-nos l'un en l'altre.
Espera, no ho he entès. Es tornen a casar o no?
No. No es tornen a casar.
Ha estat un plaer coneixe-us.
- Igualment. - Sí.
Malgrat tot.
- Què? - Al meu pare li agrades.
Sí.
Per què ho dius?
Perquè ha estat obsessionat amb tu tot el cap de setmana.
A més, et somriu d'una manera que em fa fàstic.
Intentes espatllar el seu casament!
És morta.
Així és com et mira quan li agrades?
Sí.
D'acord.
Molt bé. És hora de tornar a casa.
Per on tornareu?
Per l'autopista 75 i la I-85.
- Igual. - Jo també.
No seria millor anar per carreteres secundàries?
Per què? Sempre és més ràpid per autopista.
Collons, Flora!
Potser li agrada el paisatge o ha de passar per algun lloc.
Però és una adulta i no és assumpte teu, hòstia!
Em sap greu. Estic esgotat.
M'agrada.
- Caram - Bé, doncs...
- Ha estat de bojos. - Sí.
He intentat espatllar-li el casament a una noia sense cap motiu.
Jo he lluitat i agafat un caiman.
Com et vas aprendre els noms de tots els meus nebots?
Es diu palau de la memòria.
Crees una habitació mental per a cada persona que intentes recordar
i després penses en una imatge impactant que relacionis amb aquella persona.
- Per exemple, la teva neboda... - Sí.
- Eva. - Sí, sí.
Vaig pensar en Hitler i Eva Braun.
I em vaig imaginar la teva neboda amb un uniforme nazi.
Mare de Déu.
Bé, funciona. Intenta-ho.
- D'acord, el meu nebot Tucker Lee. - Sí.
Taca. Taca-li? Tucker Lee, taca-li?
- Això... - Doncs funciona.
"Taca-li Arthur" més o menys funciona.
Més o menys funciona.
Què? Què passa?
No ho sé.
Em venen ganes de...
Em venen ganes de plorar.
No, no puc.
Deu ser al·lèrgia, segur.
Potser perquè la teva germana petita s'ha casat
i tindrà un fill i així és com ho estàs assimilant.
No, no és això. De cap manera.
O perquè t'ha agradat veure el teu germà i els nens
i dius que no els trobes a faltar,
però potser sí?
No, deu ser la medicina per a mossegades de caiman.
O potser perquè, com que els nens creixen tan de pressa,
els teus pares semblen grans.
Més del que esperaves.
Quina vergonya.
No tinguis vergonya. És natural.
Crec que et trobaré a faltar.
Estàs preciosa quan plores.
T'he de ser sincer sobre una cosa.
Què? Estàs casat?
- No. - D'acord. Digue'm.
Sí que em tenyeixo els cabells.
Ja ho sé.
Com?
Tens la barba d'un color i els cabells d'un altre.
- És obvi. - Tant es nota?
- Sí, és molt... - Mare meva.
Sí.
D'acord, entenc per què ho dius.
- Sí. - D'acord.
M'agradaria veure't.
- Sí, a mi també. - Bé.
Però tu treballes?
Soc el CEO de Delta Airlines.
- Sí. - Caram.
- Sí. Què et pensaves? - Que eres perruquer.
És el més bonic que m'han dit. Gràcies.
PRODUCCIONS OVELLA NEGRA
SIGUEU AGRAÏTS
Mare meva! Feliç Dia d'Acció de Gràcies!
Feliç Dia d'Acció de Gràcies a vosaltres.
Què tal la ciutat fins ara?
L'aire és molt sec i em toca el sol als ulls tota l'estona.
És fatal per a la pell.
Però tenim moltes ganes de veure on treballes.
Estic molt emocionada que sigueu aquí.
- Qui vol fer un tour? - Tots.
- Som-hi, doncs. - Vejam on treballa.
Coneixeu... en Jason Statham?
- Coneixerem algú com ell? - Colton, sisplau.
Va, col·loqueu-vos per a la foto.
Poseu-vos tots darrere la mama i el papa.
Gwynny Mae, Al Monroe, Scotty Joe, Shelby Lynn, Eva Grace, acosteu-vos.
Wyatt Dean i Tucker Lee, un al costat de l'altre.
Dawson Scott, amb el teu pare.
Colton Levi i Rebecca Esther, just darrere.
Neve Rose, Dixon Ray
i la nova incorporació de la família, el petit Lent. Kent.
És normal equivocar-se. Així funciona la tècnica.
Em sap greu.
Vosaltres hi heu de sortir. Sou família.
- No. - Encara ens ho estem pensant.
- No passa res, vinga. - Va, som-hi.
Molt bé. Som-hi.
Que bé ser amb la teva família i no amb la meva.
Digueu: "Lluís."
Mireu, mireu. Lluís!
Ja la tenim.
- Sí. - Molt bé.
Genial.
Em fa il·lusió sortir a la foto enguany.
FI
Nena, quan et vaig conèixer, va canviar tot.
Vaig sortir a buscar-te per tot arreu.
Ben suau a l'interior,
era un sentiment tot nou.
Em fas sentir coses que no sé explicar.
Abraça'm fort, que no em fa mal.
Cada batec del meu cor
és un sentiment tot nou.
L'amor tendre és cec
i demana dedicació.
Amb l'amor que sentim no cal conversar.
I plegats, sense pressa,
fent l'amor l'un amb l'altre.
Illes dins d'un riu, això és el que som.
Ningú més enmig. Com pot ser millor?
Vine lluny amb mi
a un altre món.
Si estem plegats, no tinc por de res.
Recolzant-nos l'un en l'altre.
Penseu tenir relació a distància durant molt temps?
A propòsit d'això,
hi ha una cosa que vull proposar.
- Quina emoció! - Ja hi som.
No, no. T'estimo, però no em vull casar.
Ja n'hem parlat.
Ja t'havia avisat.
Enhorabona a tots.
- M'han dit que algú es casarà. - No...
Traieu-vos-ho tot!
HA DIT QUE SÍ
Ens casem tots sols?
Em pensava que no volies casar-te.
No, el problema és la festa.
Esclar.
No puc viure quan l'amor ja s'ha acabat.
Res no té importància si no tens ningú.
Que et doni calor a la nit
per perdre el sentit de la realitat.
Això no ens passarà, dubte no n'hi ha cap.
Aquest amor mai no s'aturarà.
I el missatge és ben clar:
aquest pot ser l'any de l'amor de veritat.
No ploraràs més i mai no et faré mal.
I enamorats viurem com ara i sempre.
Anem plegats, sense pressa,
fent l'amor l'un amb l'altre.
Illes dins d'un riu, això és el que som.
Ningú més enmig. Com pot ser millor?
Vine lluny amb mi a un altre món.
Si estem plegats, no tinc por de res.
Recolzant-nos l'un en l'altre.
Vine amb mi.
Oh, vine lluny amb mi.
Illes dins d'un riu, això és el que som.
Ningú més enmig. Com pot ser millor?
Vine lluny amb mi a un altre món.
Si estem plegats, no tinc por de res.
Recolzant-nos l'un en l'altre.
Illes dins d'un riu, això és el que som.
Ningú més enmig. Com pot ser millor?
Vine lluny amb mi a un altre món.
Si estem plegats, no tinc por de res.
Recolzant-nos l'un en l'altre.
US HI ESPEREM
Subtítols: Nahuel Martino González
Supervisor creatiu G. Parra