Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Aquí la tenim. Declarada doctora més sexi
sis anys seguits per mi.
Unànime.
Què passa, ruc? Et vaig enyorar ahir.
Jo també. Quantes vides vas salvar?
- Només tres. - Ja em comptes, a mi?
Me la salves cada dia.
Em sento viu amb tu.
Mira'l que maco ell.
- Estàs de bon humor. - Sí que ho estic.
És per l'article.
És boníssim.
Aquest és el meu home!
Que bufó, repenjat a la taula.
No, bufó no. Desprenc poder.
Demostro qui mana.
Som una parella d'èxit, amor. D'èxit.
Per cert, Mayo Clinic vol que decideixi ja.
És important. Podries acabar sent cap de cirurgia, no?
Sí, però no ho acabo de veure clar.
A més, em fa il·lusió aquest nou capítol aquí junts.
"Putes de Miami"?
- Hi he pensat molt. - Què coi?
- Estic preparada. - Què collons?
Deus estar de conya. Collons, no fotis.
Què dius?
Què collons? No!
No és la resposta que volia sentir.
Amor, no. M'han arribat uns missatges
i una polla fent el molinet.
- Parlava d'això. - Veig que tens un matí mogudet.
Encarrega-te'n i truca'm després, entesos?
Sí. Fins després. Escolta.
T'estimo.
- Jo també. - Em salves.
Descàrrega!
- Bon dia, Joe. - Com va?
- Hola, Joe. - Bon dia, Tracy.
Molt bona presentació. Estic orgullós de vosaltres.
- Gràcies. - Aquí el tenim.
El nostre nou director creatiu!
No, Barry, que em portaràs mala sort.
No està decidit, o sigui que no t'emocionis massa.
Tothom sap que ets el preferit del cap.
Tu para, sents? I què portes posat?
- Ulleres intel·ligents. - Què?
Una campanya per a una empresa de portables.
Tenen internet, reprodueixen música i graven vídeos.
M'estàs gravant?
No em miris així. Fas por.
Són les Depravat 7000? Què fas?
Tenen molts portables. Mira aquest collaret.
També és una càmera?
Càmera corporal sexi.
Hosti. Funcionaria com a campanya?
- Ni de conya. - I tant!
- No. - Càmera sexi.
No sé quin públic vols atraure, però a mi no.
- "Mira el món des de l'escot." - Mira això.
Aquest matí m'han afegit a un xat grupal.
- Què és això? - Ni idea.
Nois, homes,
d'aquí 24 hores aterrem a Miami per donar en matrimoni Mason Moses,
àlies la puta de l'Emily.
"La puta"?
Veniu motivats. Sí, t'ho dic a tu, Hunter.
Ens importa una merda la teva ruptura, gallina gegant.
He arrendat un Deluxe BNB
que només es pot descriure com "dins el nostre pressupost".
Mare meva, si sembla una presó.
Sí, fot cangueli, però estem pelats, entesos?
El Mason serà nostre durant tres dies,
abans que posi la titola a la garjola.
- Clac! - Saps què? Els ajudaré.
- Què fas? - Hola, nois. Em dic Joe.
Un de vosaltres és idiota i no sap teclejar,
i per això soc al xat.
Tranquils, jo també vaig ser jove i pobre.
Us porto un regal.
Us envio 200 dòlars per Venmo.
La primera ronda, la pago jo.
Els has donat diners?
Sí, i tant.
- Entesos. - Són autèntics, com jo.
QUI ÉS AQUEST? QUIN CRAC!
No paren. M'estan convidant.
- A Miami? - Sí, volen que hi vagi.
Joe, t'esperen. El Terry està entusiasmat.
- Tens la presentació? - Sí.
Ho petaré.
Totes les generacions tenim un moment que ens defineix.
Tal qual.
Es volen quedar amb nosaltres, però els fotem un bon tall, bro.
Perquè nosaltres som molt top.
Ara és la nostra i flipareu en colors.
Vodka prèmium Unlimited.
Flipareu.
Barry.
Flipareu.
No aplaudiu.
- No cal que aplaudiu. - Quin cringe.
- Sí. - Perdona, què dius?
Que fa cringe, Joe.
S'ha acabat la reunió.
Joe, et pots quedar un segon?
Les teves tres últimes campanyes no han arribat a la generació Z.
L'anunci de Fanta de dues ampolles que parlen de gènere i de canviar
"refresc" i "suc" per "refresca" i "suca"…
Què… Què collons era allò?
- Volia ser inclusiu… - Les vendes van baixar.
La junta diu que, si no aconsegueixes el compte d'Unlimited,
haurem de fer un gir i contractar algú més jove
com a director creatiu, queda clar?
Algú com el Daniel.
- Aquell Daniel? - Sí.
Ja no entens la cultura juvenil.
Si volem que l'agència sobrevisqui,
no podem donar una imatge antiquada.
Doncs deixa'm recuperar la campanya d'Unlimited.
Dona'm una oportunitat.
Terry, dona'm 72 hores.
L'aconseguiré.
Si aconsegueixes la campanya, el lloc de director creatiu és teu.
Però, si em fots,
et quedes sense feina.
No et fotré.
No puc perdre aquesta feina.
No volies obrir una agència?
Potser ara és el moment. Me n'aniré amb tu.
Dic moltes merdes. No vol dir que les acabi fent.
Fa deu anys que vaig escalant a l'empresa.
Fa deu anys! No penso saltar ara.
I què cony li dic a la Jen? S'acaba de mudar amb mi.
QUÈ, JOE? VENS O QUÈ?
Volen que hi vagi.
No penso sortir de festa amb uns nanos de 20 anys, gràcies.
És clar.
Barry, el xat, el comiat de solter.
Què passa?
I si és la meva oportunitat de fer una immersió com no s'ha fet mai?
De fet, em farien la presentació: de la seva boca als directors executius.
Segur que et conviden o només se'n foten de tu?
No ho sé. Temptejarem el terreny.
- A veure què diuen. - Tempteja.
Si voleu que vingui, m'ho pensaré amb una condició.
Estan escrivint.
ÉS CONYA!
És conya?
NO VOLEM ACOBLATS!
Molt bé, doncs què us sembla si llogo això?
CASA A MIAMI, 4,91 ESTRELLES 13 LLITS, 10,5 BANYS
HÒSTIA! SÍ, COLLONS!
Eh! Has vist el meu tint?
Sí, és aquí, però no et cal. M'agradaries amb cabells blancs.
No, te n'has de desfer quan comencen a sortir.
- Sí que em cal. On era? A baix? - Sí.
Ho perdo tot. Perdré el cap.
Per què fas la maleta?
- No et posis nerviosa. - D'acord.
Sí?
- No m'han ascendit. - Què dius?
- La presentació. - Què ha passat?
- El Terry creu que em faig vell. - Coi!
Ho sento, rei.
No passa res, no? Jo no crec que m'estigui fent vell,
però és la seva opinió.
No té ni cap ni peus, però així està la cosa.
Però això em dona l'oportunitat
de replantejar-me les prioritats. D'aclarir-me les idees
i pensar què m'importa com a home.
Quan parlo de fer un salt, vull dir canvis.
No pots tenir por dels canvis.
Crec que estic en un moment
en què vull prendre millors decisions.
- Sí. - Per nosaltres.
- Sí. - Ser millor.
Me'n vaig a Miami.
Què?
Recordes aquell xat amb uns nois? Hi aniré.
Arreglaré la presentació estudiant-los a Miami.
Aniràs al comiat de solter d'un desconegut?
Sí.
Semblo idiota.
Mer…
Ostres.
T'has pensat que et demanava matrimoni?
Sí. El compromís, posar seny?
Vinga, no n'hi havia cap indici.
T'has agenollat!
Sí, per posar coses a la maleta.
Entesos. Espera.
Mare meva.
Crec que no entens la magnitud del que està passant.
Deixa que t'ho expliqui, entesos?
Podria perdre la feina.
El futur que tenia planejat per a nosaltres perilla.
Ho sento, amor. Ara ni em passa pel cap casar-nos.
Perdona?
Què has dit? Què significa això?
Som uns nanos, som molt joves. Per què…?
No som uns nanos.
Què està passant?
Què vols que faci?
Esperar fins que maduris?
No m'hi obliguis.
Que vagi bé el comiat de solter.
Ets molt amable. Gràcies.
DIVENDRES
Ei, amor. Acabo d'aterrar a Miami.
No m'agrada com vam deixar les coses.
Només vull que sàpigues que t'estimo. Truca'm.
Hola!
És el Freshman fals.
- Ei, nois. - Què passa, iaio?
- Estàs bé? - Sí. M'has dit "iaio"?
- Bé, sí. - Sí.
- Mestre. - Ja.
No sé qui és qui. Sou números al meu mòbil.
Tranqui. Soc el Nick, el padrí.
- Entesos. - Sí.
Aquest cabró racialment ambigu és la futura núvia,
el meu millor amic, Mason Moses.
Mason Moses, com va?
- Encantat. - És un gran pas, tio.
- Estic orgullós de tu. - Gràcies.
No estic orgullós d'una merda!
Casar-se és de gallines. Gallina!
Bé, aquest és el Hunter.
- Sí. - No caça, però és bon tio.
Hunter, com anem?
- Com va? - Bé.
Tens cognom o és Hunter a seques?
Seria Sr. Matthews si tot hagués anat bé.
Que la follin! Supera-ho!
Ja m'agradaria tornar a follar-hi.
- Volies portar el seu cognom? - Per què no?
Seria un gran honor.
D'acord. Entesos. Hunter. Hunter i prou.
Sí, i després hi ha… On collons és el Freshman?
Gos dolent!
No aneu cap allà. Hi ha un gos i està enfadat.
Volia saltar la tanca, però no.
No calia. Ha arribat el Joe. Té el codi i ens obrirà.
- Joe, el Freshman. - Ets vell, com vintage.
Freshman, eh? Per què et diuen Freshman?
No ho sap ningú. Ens n'hem oblidat.
És el nom del primer curs, i el vas repetir.
El segon cop va ser pitjor. Hi havia lletres a mates.
- Ja. - Què, entrem a mirar?
- I tant. Després… - Deixa'ns entrar, va.
Som-hi.
Creieu que és or de veritat?
- Joc d'interruptors! - Hòstia puta!
Mireu quin jardí!
- Sembla un camp de futbol. - Flipa.
Mason, mira! Això sembla un bosc!
Però sense arbres.
Ei, nois! Ens podem quedar a viure aquí?
Si us plau!
Què us havia dit? És el paradís, no?
Sí, senyor.
Escolteu. Parlem de l'itinerari nocturn.
L'hem de fer grossa, que detinguin el Mason.
Avui, festa al bus. Destrossarem South Beach. Bogeria.
Demà al matí, relax a la piscina. Bogeria.
Nick, m'agrada per on vas.
Sortiu amb el peix gros per primer cop.
Sí. I soc com un tauró. Podria mossegar qualsevol.
Primer, començarem fort. Pum! Us he portat un regal.
No calia. És…
Sí que calia.
Si sortim, ho hem de fer bé.
Sí.
Vinga. A veure si…
- Amunt. - Ja ho tinc. Vinga.
Sí.
Ja està. Dius que vols que sigui una bogeria, no?
Doncs mireu això.
Una bogeria.
- Hosti. - Molt bé.
Saps que aquí també venen alcohol, no?
Gràcies, tio, per la beguda.
Sí.
- Potser n'hi ha massa? - No, això mai.
- Que esteu amb el tauró. - Sí.
M'he d'assegurar que us ho passeu bé.
- Gràcies. - De debò.
És una mica estrany que el iaio vingui amb tant d'alcohol,
però aquest homenet té la cartera plena.
Està fardant. Gràcies, bro.
- T'ho agraïm. - Ei.
Ho ha dit ell.
És un follet furiós.
Nick, et volia preguntar pel vídeo.
- Era molt bo. - Gràcies.
- Ets pro? - No, no té feina.
El comiat és la seva única il·lusió.
I l'Elizabeth era la meva.
Ja, però no estic a l'atur. Només és un impàs.
- Heu trencat? - Sí, tio.
Era l'amor de la teva vida. Era perfecta.
Que dur.
- Ja us aviso que ploraré molt. - No! Prohibit plorar.
- Això acabarà sent Menja, resa, estima. - Eh!
Que esteu amb el tauró. Espavileu-vos!
Si de cas, llàgrimes d'alegria, sents?
Ja sabeu com va això.
Cuidem-lo.
Preparo unes copes.
Si vols estar ben servit…
Quatre… Rob Roys. Sacsejats, no remenats.
Vaig a controlar que no ens drogui.
- Sí. - Bona idea.
Quina passada.
- Joe, tot bé, bro? - Ei.
- Bé, tio. Això mola molt. - Sí.
Escolta, bro, és molt estrany que hagis vingut.
- Sí? - No sabia que tenies com 50 anys.
Tio, en tinc 40.
Ah, 40, ja. Continuen sent molts anys per tenir.
No, tio, els 40 són els nous 20.
Són molts.
Si t'he ofès al xat,
em sap greu, només bromejava. No t'ho prenguis seriosament.
- Joe, tranquil. - Bé.
- És com sortir amb mon pare. - O no.
Només vull dir que és la meva última farra amb el Mason
abans que faci la bogeria de casar-se.
És com si anés a presó.
- Aquella no el deixarà sortir de casa. - Ja.
És important que passem temps junts i que tot això sigui perfecte.
Ho entenc. Només perquè estiguis tranquil…
- He vingut a divertir-me. - Ja.
No vull fer nosa. Vull ajudar.
Si mai faig nosa, m'agafes i em dius: "Joe, aparta't."
- Sí? - Sí.
- Capto el que dius. - Entesos. Tot bé?
- Sí, tot bé. Perfecte. - Vinga, Joe. Molt bé.
No anirem enlloc fins que no us acabeu els Rob Roys!
Molt bé, Joe.
No…
Collons, no fotis.
Hòstia, Joe.
Collons!
L'has… Fantàstic.
Podem mirar on anar en aquesta guia.
D'on l'has tret?
Me l'ha donat una dona a l'aeroport. Molt maca.
Està en àrab.
- I té fotos. - Si t'agrada, perfecte.
NO OBRIU
Mare meva.
Ei, Jaze, abans hem gravat això.
A la mansió. Un paio ha obert l'armari d'estiu del cap.
- Té molt de morro. - Collons.
- Vas tancar la porta? - Tal com vas dir, sí.
- I hi vas posar el cartellet? - Sí.
Està agafant la roba del cap.
Entesos, tranquil. No passa res.
Si arribo a saber que Deluxe BNB atrauria imbècils així,
no hi hauria entrat.
En traurem profit, com sempre.
Queda't la fiança i cobra-li extra per reparacions, neteja i la roba.
Sí, cap.
Una altra cosa.
Vull que el vigilis.
Ja ve la princesa.
Em sento ridícul, però no he trobat res més.
No, tio, sembles un geni dolent.
- A mi m'agrada. - Sí?
Està genial, no, nois?
Sí, tio, sembles un Pitbull baixet.
ALLEUJA 5 SÍMPTOMES DIGESTIUS
Sí.
Millor dos.
- Necessitem cervesa. - I això?
- Prosecco? - Sí.
No. Saps què és?
- Ma mare en beu. - Exacte.
Nota mental:
els joves no només es fixen en el producte,
sinó amb què el barregen. Què hi combina millor?
Què passa, Joe?
- Ei. - I això?
Anava a fer una trucada. Res.
I això?
És necessari.
- Si tu ho dius. - Sí.
Veig que no compres gaire alcohol. Què passa?
Ets més de…?
- Si tinc al·lèrgies? No t'entenc. - Cocaïna.
Et fots coca?
No, no em foto coca.
Ja no. Res de coca.
L'última vegada, mirava Scarface.
Se'm van creuar els cables i no recordo res.
Em transformo, o sigui que res de coca.
A mi em passa amb el menjar xinès.
Que malament.
Què fas? Els ulls i la manera de parlar? Com…
Estàs…? No! Què dius? Estàs tarat?
Està impossible, avui en dia. Et cancel·len.
- Hòstia. - Perdona.
La primera vegada que em va enganyar no hi vaig donar importància.
La segona? Entesos. La tercera, ja semblava un patró.
La tercera, jo vaig pensar: "Que puta, tio."
- Sí. - Ja.
És que és flipant, bro.
No diguis això.
Almenys el tio era negre. Punt positiu per ser inclusiva.
- Sí. Diversitat. - M'entens?
Això la fa bona persona.
Molt bé.
Què…? De cap manera.
No us gasteu ni un cèntim.
Targeta daurada.
Perquè soc una passada. Els dono el que volen.
- Ei. No. - Que sí.
Com s'obre això?
- Desenroscant. - Què? Au, va!
A la meva època, aixecaves el tap i punt.
Et beus tota l'ampolla?
Sí.
Sí, t'has de recobrir l'estómac.
Però no n'hi ha prou. Ara, la segona capa.
- Les dues no. - Es fa així.
Dos, no siguis merdós.
- No, Joe. - Va, home.
- Hosti. - Això no deu ser bo.
- Estàs bé? - Sí.
Hòstia.
No deixeu l'ampolla! Sí!
Vols una bossa de nicotina?
- Perdona… - Jo, dues.
Planta baixa.
- Merda! - Planta superior.
Tu dues? Doncs jo tres.
Atac en triangle. Dos a dalt, un a baix.
Com els Chicago Bulls. Combinació guanyadora.
Scottie Pippen i Toni Kukoč a dalt.
Aquí.
I Michael Jordan a l'ampolla. Som-hi, a volar.
- Van a les genives. - Entesos. Me la poso aquí, doncs.
- Però puc beure, no? - Sí.
- No afluixem. Va. - Sí, omple-me'l.
- Així. - Ho gravo.
- Ei, Joe. - Va, tio, no ho publicaré.
- Què en faràs? - Fa temps que no surto.
- És per fer-t'hi palles? - Què?
Nois, deixeu que gravi.
Però, després, ni mòbils ni xarxes socials.
Sí? Només nosaltres!
Sí!
Així es parla, collons!
- Nois, toca revisió emocional. - Què cony és això?
Ho fem abans de sortir per comprovar que tot va bé.
No t'entenc.
Començo jo.
Em sento valorat.
- Bé. - Jo em sento agraït.
M'agrada.
Viatge de nois, Miami, comiat de solter.
Jo em sento Miami.
- Bé. - Sí.
- És una ciutat, no un sentiment, però… - Però em sento Miami.
- Tio, si se sent Miami… - Jo em sento una mica emasculat.
T'has circumcidat?
Ei, Joe. Com et sents, tio?
Com estàs?
Ah, això de…
Jo passo.
Passes?
No vull fer teràpia.
Compartir emocions pot fer por,
sobretot amb gent nova,
però mira el Freshman, que ha dit que se sent Miami.
- Que gran. - Gràcies.
Jo vaig pet. Ja està.
I hi aniré més.
Pam! Espera. Pam!
Sí.
- Una cosa. No em noto els llavis. - És normal.
Tinc tot això d'aquí adormit.
Funciona així?
- Te'ls has empassat? - El Pippen i el Kukoč no hi són.
T'has empassat el Pippen i el Kukoč?
Tranqui.
- Puc beure més. - Estem bevent.
Només penseu. Aquí l'únic que beu soc jo.
Em sento Miami!
No. Ara veureu. Freshman, música de la vella escola.
- Entesos. - Va!
- Poso la llista de mon pare. - Vinga.
- Sí. - Vinga!
- Va. - Collons, no fotis.
- A veure. - Molt bé.
Vinga, tio.
Mou les espatlles!
Va!
Hosti! Això sí que és bo!
Què fots, Joe?
Aparta't. És rosa, tio.
Què fots?
La bona notícia és que el pitjor ja ha passat.
Hòstia!
He vist un caixer a fora. Vaig a treure diners.
Si cal, compraré roba.
Ho solucionaré.
Faig el que he dit que faria.
Els ho he dit. No sé per què fan com si no ho volgués solucionar.
Ho intento.
Quant pel primet?
Perdona?
El primet.
- Ets el seu xulo, no? - Que soc… De què parles?
Et pagaré. Tinc diners.
Tio, jo no…
Fot el camp, pervertit. Vol comprar els meus nois, el tio!
No compraràs els meus nois!
Es pot saber què fa amb efectiu a la mà en una zona coneguda per la prostitució?
Un home de 50 anys fet i dret amb uns nanos menors d'edat.
Agent…
- Sortiu d'aquí. - Vinga.
Millor, ells els aclariran les coses.
- Nois, veniu. - Va tot bé?
Resulta que l'agent
creu que jo, nosaltres, som una cosa que no som.
- Expliqueu-l'hi. - És fàcil.
És com el nostre amic, però més gran.
És com un líder.
Per què…? No diguis això.
Senyor, és una relació consentida. Ens hem conegut pel mòbil.
- Ens ha comprat alcohol. - Collons! Què…? Nois!
Es diu Joe.
- Gràcies. - Smith?
- Robertson? Jackson? - X. Joe X.
Ja està. Tenim cas. Tràfic de persones.
Prostitució. Això és presó.
- Mare meva. - Les mans al cap!
Anireu tots a la presó.
- Mare meva. - A cagar! Tots a la presó.
Nois, haurem de fer un bucle.
- Sí. Fem un bucle. - Joe.
Eh, deixa'l.
- No podem… Joe. - Deixa'l.
- Joe. - És vell.
Vinga. Fem un bucle.
- Què? - Tu tranquil.
- Bucle. Quan digui tres. - Queda't.
No. Aniré a la presó per culpa vostra.
- Tres! - Bucle!
- Eh!
No tinc el comprovant.
Bucle!
- A treballar. - Hòstia!
- Nois! - Què collons?
Corre, Joe! Mou les cametes!
Espereu-me! Putes sabates!
- Nois! - Va, genolls amunt.
- Merda. - Aquí et quedes, papi.
El tenim. Bingo!
Alto!
No es mogui.
- Quiet. - Fugir ho empitjorarà.
- Podem parar? - Mans enlaire!
- Calla. - No es mogui.
Baixi!
Deixa'm anar.
Deixeu-me en pau!
- Quiet! - T'agafarem, xulo.
No soc cap xulo!
Mare meva.
Hòstia puta! Què cony ha sigut això?
- Tu diràs. - No havia fet mai cap bucle.
- Això que tens a la mà és una placa? - Sí.
- L'hi has robat a un poli? - Del puto bucle!
Per això la tinc.
- La meva roba. - I la nostra?
- No. - Obre, tio. Podem entrar?
Mare meva.
Descarregar.
Molt bé.
Mira't això.
Ja em diràs què et sembla.
Hola, soc la Jen. Ara no puc parlar. Et trucaré…
DISSABTE
Preparats? Un, dos, tres.
És una passada, Joe.
Només en una nit.
Veig quin alcohol compren, què fan abans de sortir, quan surten…
Cap grup de discussió ens donaria aquesta info.
Necessites l'hòstia de vídeos,
però fer servir aquests nanos per a la presentació és genial.
- El Terry fliparà. - No puc. Ja no.
No em deixen gravar. És estrany.
Què els passa? Volen ser a internet però no.
- Què foto? - Tens les ulleres.
Què?
Et vaig posar les ulleres a la bossa. I el collaret.
- Sabia que et caldrien. Tria. - Per què em remenes les coses?
Tothom em surt amb això!
Els marines fan moltes coses d'amagat i són herois.
És la doble moral, Joe.
En lloc de dir "et passes, Barry", digues "gràcies, Barack".
- Gràcies. - Gràcies, Ba…?
No et diré Barack, però gràcies.
Estic boig o podria funcionar?
Però he de fer que em perdonin.
- Escolta, Joe. - Sí?
Si alguna tia t'ensenya les tetes, grava-ho, sents?
Collons, Barry.
Ja no recordo les de la meva dona.
- És molt trist. - Penjo.
Això del Joe és un fiasco, no?
Sí, em fa posar trist. No em vull fer gran, tio.
Si li diem que foti el camp, hem de buscar un hotel o alguna cosa.
És veritat. A més, alguna n'hi passa.
No el coneixem.
I si se li'n va l'olla? Ens podria lligar i violar-nos.
- Què? - Sí. Com en un true crime.
Tu seràs el primer.
- Aquí els tenim. - Merda, el doctor antiàcid.
Bon dia, nois.
- Bon dia. - Necessito un bon glop d'això.
Porto tot el matí pixant pel cul.
- Hòstia, tio. - Sí.
Mireu, us entenc.
Entesos? Em vaig carregar la festa.
Continuo creient en l'antiàcid, va bé. Aquell devia estar en mal estat.
- Te'n vas beure dues ampolles. - Ens volies prostituir.
Vaig fer-ho?
- No. - No ho deia el poli?
Que quedi clar que no hauria estat bé.
- Hi estem d'acord. - Sí.
- Entesos. - Però ens vas fotre la nit.
- Vinga. - Com un principiant.
Ens has de compensar.
Ho sento, entesos? Us ho vull compensar.
Faré el que calgui per compensar-vos-ho. Què us sembla…?
Ja ho tinc. I si llogo un iot?
Oblideu allò d'ahir.
Cortesia del Joe.
- Un iot? - Sona bastant bé.
- T'agrada? - Sí, i tant.
Entesos, molt bé.
Ara m'hi poso.
- Joe, un moment. - Sí?
Sembles el forro de la jaqueta d'un ric.
Per molts anys, quinceañera. Preciós.
Ja en són dues.
Heu agafat ritme. Continueu.
Sembles Floyd Gayweather.
És el del vaixell. M'està trucant. Ei, què tal?
Ja som aquí. Soc al moll.
Hòstia puta. Tetes.
Tu camina.
- Hola. - Ei.
- Hola, nois. - Noies, espereu.
Sabeu bussejar?
Us puc aguantar la respiració.
Ja. Ja ens veurem. Que vagi bé.
Sou divines. Divertiu-vos.
- Què? - Per què…?
"Divines"? Què faig?
Centra't.
- Com et sents? - Em sento Miami!
Calma't, tio.
No sé què vols dir amb "error en la reserva".
No, no vull una devolució. Vull un puto iot.
Hòstia puta. No pot ser…
A veure si ho endevino: no tenim iot.
Calma. Ho solucionaré.
Us he promès un iot i compliré.
Tindreu un iot. Doneu-me un moment.
Sabeu què? Canvi de plans.
Perdó, deixeu passar.
Perdona. Com va? M'alegro de veure't.
Hola. Busca Sam Slaughter a la llista.
- Sam Slaughter? - Sí.
Sam Slaughter… Ja. No hi ha cap Sam Slaughter.
Al final de la cua. Gràcies.
Ja, no volia fer això.
Agent, no…
Sí, només dic…
- O sigui que… - Gràcies.
Aquest grup d'aquí…
- Sí. - Pujarem al vaixell, farem un tomb
i marxarem. Que ningú sàpiga que soc aquí.
Sí, endavant. Diverteixi's. Passeu-vos-ho bé.
Molt bé.
- Joe, ets el millor, tio. - I ara.
Sí, tio. No està malament.
El que vol dir el Nick
és que has compensat la cagada amb escreix.
És genial.
Anem a buscar una copa? Voleu una copa?
- Som-hi. - Fem una copa i un tomb.
Un brindis pel nuvi.
- T'enyorarem. T'estimo. - Sí.
- És l'Emily. Ara torno. - Va, l'Emily? Bu!
Ves a cagar! És nostre!
Està enamorat. Ho entenc.
I una merda.
Sempre igual.
Què et passa? Per què fas aquesta cara de pomes agres?
Els vaixells me la recorden. Som signes d'aigua.
Bro, calla ja!
És com em sento.
Nick, ves a buscar l'Unlimited per carregar les copes.
- Gràcies. - Sí.
Tranquil.
Has de deixar d'autocompadir-te.
Va, mira al teu voltant. Mira quin ambient.
Mira quantes dones. Ostres, mira. Fes com el Freshman. Mira'l.
Mare meva. No és tan fàcil, tio.
Sí que ho és. És molt fàcil.
Al cap i a la fi, Hunter, ho entenc.
De debò. La teva xicota t'ha enganyat, no?
Al final…
S'ha parat la música de cop.
Torneu-la a posar.
- Molt bé. - Era broma.
Les coses són com són.
Per això estàs destrossat.
Què vols que et digui?
No pensis tant.
Sents? Fes com el Freshman.
Sí, tio, fes com jo.
D'on surten?
Hola, em dic Víktor. Porto el vodka.
- Has trobat l'ampolla d'Unlimited. - Vinga.
Omple-li bé.
- Gràcies. - Sí.
Va. Posa-me'n a mi també.
Fem un brindis
per un nombre unlimited de possibilitats a la vida. Sí?
Perquè tornis al joc, i amb una que tingui un bon cul.
- En algun moment. - Vinga, tio.
Un moment.
Ara torno. Vaig a buscar menjar.
- Va. - El Joe em podria ajudar a lligar?
No, massa baixet.
I tant. Sí, entesos. Parlem aviat.
Perdona.
Ei!
Estava buscant menjar, tio.
Estàs bé?
Què passa?
Estava parlant amb l'Emily
i m'he adonat que és un pas molt important.
Tens por. És normal.
Penses en la vida, en tot el que podries fer,
el que tens, el que no tens.
Feina, casa, estabilitat econòmica.
No, Joe, no tinc por.
Com que estaves plorant…
No, és que trobo a faltar la meva promesa.
Tinc moltíssimes ganes de casar-me,
però, des que em vaig prometre,
el Nick es fica amb mi i amb les meves il·lusions.
No ho entén.
Es tracta de crear alguna cosa amb algú altre.
Si no, malgastes la vida.
I, si ho tens,
què esperes?
Saps?
Hola, soc la Jen. Ara no puc…
- Loco, ves a mirar les motos aquàtiques. - Ara mateix.
Què tal? Saps on hi ha menjar?
Tu! Loco, tanca la porta.
Ens coneixem?
No, no ens coneixem. Només busco alguna cosa per picar.
Ets policia?
Qui, jo?
No, soc civil.
A l'últim poli li vaig fer coses que no diria a ma mare i l'hi dic tot.
- Desa-la. - Sí, senyor.
Mira'm.
Segur que no ets poli?
Sí.
Vine.
Juju, posa-li una mica d'això.
Demostra que no ets poli, senyor civil.
El problema és que no em drogo.
Droga't, collons.
- Sí. - Sí?
Em… Doncs mira, sí.
Si voleu que em drogui, em drogo, no?
Entesos, sí. Ara…
Molt bé, som-hi.
Hòstia.
No soc poli, no?
Saps què m'ha semblat a mi?
Que et fas passar per civil.
- Vols que me'n faci una altra? - Una de veritat.
Com un delinqüent.
Més com un paio que ha entrat on no tocava i està a punt de morir.
Molt bé, ho faig.
Vinga, ratlla doble.
Hòstia!
- Molt bé! - Sí.
Com estàs?
Entra… Entra bé, no?
Puja bastant ràpid, oi?
Tens tres segons o et trenco la cara.
- Entesos. - Sí.
Me'n vaig. Molt bé. Com funciona això?
- Deixa'l marxar. Sí. - No puc sortir.
Tio.
Sí!
Hola. Heu de marxar.
No, marxeu. Vinga, entreu.
No.
S'ho passen bé.
Vinga, Joe.
Perds el control. Aguanta.
Joe. Estàs bé?
Qui és el Joe?
Jo soc… Ricardo Montana.
No em toqueu els cojones.
Això és racista?
Sí, i tant.
- No me agrada. - Què passa?
No me agrada que em miris.
Tio, no et mira ningú.
No em jodas!
Jo et jodo!
Per què no et fiques amb algú de la teva mida?
No t'estava fent res.
Em vols joder?
Marxeu.
Per què?
Perquè vull saludar… el meu amiguet.
- Sí. - Entesos.
Molt bé.
Tens problemas amb mi?
- Cent per cent. - El coneix?
Ni idea, però sembla Katt Williams.
Pots disculpar-te per interrompre'm.
Em sap greu
que siguis un cabró.
Marxem!
No noto nada.
Que comenci la fiesta!
M'has fet un Will Smith?
Sí, però tu no…
Olé!
Nadie toca el Ricardo!
Prou!
Quina droga t'has fotut?
Ui.
Ara no saps dónde estic.
Tio, no veus que et veig?
Pobret.
No noto nada.
- Trauma cerebral va. - No.
Però quant aguantaràs, tu?
- Creus que ganas? - Et sembla que perdo?
Hi vas de cabeza.
Gano jo.
Tu no…
No, cinco!
Mare meva.
Obre la porta!
Aquí et quedes!
Lluites bien!
Gràcies.
Tio!
- Marxem. - Hola.
- Hunter, hem de marxar. - Espera.
Para-la! Gràcies.
- No… - Joe?
- Soc… Ricardo… Montana. - Joe, si us plau.
- Va. - Joe.
Aquesta ciudad és meva.
El rey de Miami.
Joe, faràs que ens matin!
Benvinguts a la fiesta.
- Fas tard, puto. - Gràcies.
No noto nada!
Crec que n'hi hem donat massa. Agafeu aquell passerell.
Soc Ricardo Montana!
Correu!
- Als cavalls! - Quins cavalls?
Merda!
Va!
- Hosti! - Estic bé.
- Holi, malparit.
Amic meu!
- Puto, sí! - No.
Als cavalls!
Aquests cavalls!
Jo no ho faria.
Ets home mort. Tu mateix.
Ricardo, hola?
Ricardo?
Estàs despert, Ricardo?
Ricardo?
- S'ha despertat. - Ricardo?
Què beveu? Ostres!
QUÈ COI…? HAS PRES COCA?
Hola, cariño.
Soc el teu amant.
T'estimo!
Tenim un problema. Ens han robat el carregament.
No. Un de nou. S'ha fet passar per poli. Ens ha fotut la coca.
Com va, reina?
Això no és meu. No sé què cony és. Posa-ho.
Aquí. Escolta.
Soc el rey de Miami.
És la meva ciudad.
Com es diu? Es diu…
Ricardo Montana!
- Ei. - Ei. Què passa, Nick?
Estava pensant que aquesta nit
estaria de conya que passessis de venir.
Hauríem d'estar sols,
no amb un desconegut molt més gran sortit del no-res.
Entesos.
Nick, escolta, ho entenc.
Tens por, creus que perdràs el teu millor amic
i per culpa d'aquest sentiment
tens molta energia acumulada que no saps com treure.
Inverteix aquesta energia en tu.
Comença a pensar què vols fer a la vida,
com una feina, saps?
Sí. Ja sé què faré.
- Molt bé. - Només et vull ajudar, iaio.
El "iaio" sobrava.
Crec que no necessito ajuda, Nick.
Això també sobrava.
És el teu nom.
És igual. Estic bé. Tindré una vida súper.
- Jo també. - Sí.
- Supersúper. - Genial.
- Entesos. - Guai.
Sí.
- Molt bé. - Tot bé?
Sí.
Doncs què et sembla si et quedes aquí aquesta nit?
T'ordenes les pastilles, et poses gel a l'esquena i tal.
Jo no em poso gel a l'esquena.
Saps què, Nick? Que vinc.
Nois, atenció. Mireu. Sí!
- Hosti! - Mig fet, si us plau.
Sí.
Nois, ei. Crec que ha arribat el moment que custodiïs això.
- El llibre. - Hòstia.
Nick, és el…
Hosti, mireu les fotos.
El primer concert.
- OutKast! - Sí.
No, Nick, sempre l'has guardat tu.
Estàs a punt de casar-te. Seràs el més responsable de tots.
Nick, és el millor regal que podria haver demanat.
Tranqui, bro. T'estimo.
- Gràcies. - Quin bon regal.
És bonic. Molt bonic. Guardeu els records en un llibre?
Per què no feu servir les xarxes? Per a això són.
És una representació física de qui som. El Nick el va començar als dotze anys.
Ha posat tot el que ha passat al llibre.
- El puc veure? - No sé si…
- Si pots? - Sí?
Després d'aquest cap de setmana, hi sortiràs.
Bé, doncs… No sé com prendre-m'ho. Quin honor.
És increïble.
No era mentida. Això és dels inicis.
Exacte.
- Mira-te'ls. - Facebook era així?
Ei, Joe. Em tornes el llibre?
És clar, Nick.
Sí. És que l'estàs arrugant.
- És vell, saps? - Sí.
- Perdoneu un moment. - Sí, tranquil.
Joe, la filmació dels nanos passant l'estona
i servint-se Unlimited és increïble.
Ja ho sé. Aquesta generació busca una connexió real i autèntica,
no les merdes que poses a internet.
Volen coses reals que la gent no veurà mai.
Aquest ascens és teu, Joe.
- El Joe Nixon ha tornat! - Sí, collons!
Però…
- Per què dius "però"? - No hi surt cap dona.
Deixa't de dones, tetes i merdes.
No, no és això.
Pensava en tetes, però deia que el Terry voldrà una perspectiva femenina.
És el 50 per cent de la clientela.
- La demogràfica femenina. - Sí.
Busca dones de la genZ.
- Merda. - He de penjar.
Has encès el forn?
Més nuggets no!
Vam menjar nuggets…
És el tigre, Ricardo Montana! Quina passada!
Tota la ciutat parla de la que has muntat, tio.
Quina sang freda…
Sang freda!
Volem presentar els nostres respectes al nou cap dels caps.
Gràcies.
Pren-me això, si us plau.
Aquest tal Ricardo no és aigua clara, tio.
ÉS AQUEST?
No fotis.
Sé què penses.
"He de trobar una noia que jugui a la meva lliga", no?
Algú normal.
Malament!
Avui juguem a primera divisió i soc el teu entrenador.
Em sento com un pervertit quan parlo amb dones.
Prefereixo deixar comentaris a Insta fins que s'hi fixin.
- Mira, faràs això. - Digues.
Dona un cop d'ull a la pista.
Quan trobis la més guapa, me l'assenyales.
Has de treure un tema de conversa. Vas i dius:
"Ajuda'm a resoldre un debat."
- Classe magistral! - Un debat?
- Sí. - Blancs contra negres.
- Què? - Millor no.
- No, tio. - Ostres. Nois!
- Les ties d'aquest matí? - Sí.
- Són aquí. A les sis. - No fotis.
- Hem d'esperar fins a les sis? - No, mira.
- Hunter. - Sí?
Anuncio jugada. Som-hi.
- Aquesta és la jugada. - No t'entenc.
- Segueix-me. - Entesos.
Passeu-vos-ho bé.
Senyores.
Hola. Com esteu? Soc el Joe Polla Grossa.
Vaja, hola.
Què t'havia dit?
Mason. És el seu comiat.
I el teu. No ho sé.
Folleu i destrosseu els casaments.
Us presento el Nick. Perdoneu-lo.
Té el mateix sentit de l'humor que a l'insti.
Continuem. Ell és el Freshman.
- Hola. - Freshman?
- Com a l'insti. - Jo també hi vaig anar.
- Marxo. Jo passo. - Què?
- Me'n vaig a dormir. - Ni parlar-ne!
He anunciat la jugada. Va.
Molt bé, som-hi.
- Tu. - Jo?
T'he vist ballar.
Jo també tinc el penis gros.
Per què fas de Terminator?
Ja… Perdona, no… Soc el Hunter. Com va?
- Scarlett. - Prohibit fugir. Merda.
- Ei. - Hola.
- Encantada. - Com estàs?
- Ostres. Mola. - Sí.
Estàs bordant.
Ja. Ei, Joe.
- Sí? - Fins ara.
- Ei. - Hola.
- Com va? - La Scarlett és la meva millor amiga.
Li van els llargaruts i acaba de sortir d'una relació.
El deixarà sec.
I, a veure, si ells follen, nosaltres també, no?
No, no follarem.
- Treu-te la polla. - Què?
Podem fer-ho aquí mateix. Només he d'aixecar una cama.
- Porto un condó posat. - Què?
- Tasta'l. És bastant bo. - Ja.
- Ostres. - Tranquil·la. Es pot salvar.
- No passa res. Brindem. - Sí.
No l'escupis. No…
Ei, escolta.
Sé que ets raret i vell i tal, però això és l'hòstia.
- Gràcies. - Significa molt. Vine aquí.
- Sí. - És el que fan els homes.
Dividim-nos i busquem aquell malparit.
Ha de ser per aquí.
Nosaltres anem a un altre club. Voleu venir?
Tenim una limo i lloc de sobres.
Crec que parlo en nom de tots si dic que volem una nit de nois.
Per mi no parla, no.
- Tio! - Va! Serà divertit.
Ens deixeu un moment?
- Sí. - Per deliberar.
- Serà un segon. - Entesos.
Amb els nois. Et pots apartar?
- Si us plau. - Anem.
Molt bé, Hunter!
- Sí! - Hosti!
- M'ha canviat la vida. Molt ràpid. - Ets a l'avió. L'has d'aterrar.
Com en un aterratge d'emergència.
- Sí. - Sí.
Parlem clar. Qui follarà? Aixequeu la mà.
Jo.
- Sí. - Si en tinc l'oportunitat, follaré.
Jo no follaré amb ningú que no sigui l'Emily,
però aniré on vulgueu anar.
- M'has comptat? Vull follar! - Sí, no et posis agressiu.
Molt bé. Tenim tres sís, un potser i un no.
No, jo tampoc follaré, Mase.
- No? - Dos. Dos no follar i tres follar.
Entesos? Molt bé, els ho dic. Senyores.
- Sí? - Ens hi apuntem.
Hi anirem en limusina.
Estàs contenta?
Tranquil. Beu.
Vinga. Anem.
- Vols trucar la mama? - Agafa la bossa.
- T'espero al cotxe, rei. - Entra al cotxe.
- Hola? - Hola, amor.
Hola!
Em dec equivocar de número. Busco el Ricardo.
T'ho puc explicar. Puc…
No, gràcies. Només et torno la trucada.
O no és bon moment?
No. És el moment perfecte.
Joe! Vinga!
De pressa! Porta la polla!
- Calla i entra al cotxe. - Qui és?
Soc a la furgo grossa.
Qui collons és?
Que qui és? No… És…
El Hunter… És…
Al·lucinaràs. Ha trencat…
Joe, t'agradi o no, tindré la teva polla.
Res de polla per a tu.
Hi ets? Amor, saps què?
Si em dones… Dona'm un moment.
- Soluciono això i et truco… - No.
No puc esperar a ser una prioritat per a tu.
- No puc. - Què dius?
- Ets la meva prioritat. - No.
Si ho fos, series aquí i no allà.
Venir a viure amb tu ha estat un error.
- Hauré marxat quan tornis. - No. Amor, no pengis.
Quina…
Rei, has penjat?
Joe, tio, què et passa?
La Jen se'n va.
Marxa de casa.
Entesos. I què penses fer?
Bona pregunta, Mason. No ho sé.
Jo sí.
Et faré unes preguntes d'un qüestionari que era popular a internet fa un any.
El més important és que contestis sense pensar, entesos?
Sí.
L'estimes?
Sí.
Molt bé. Vols passar la resta de la vida amb ella?
No pensis. Tu contesta.
Vols passar la resta de la vida amb ella?
Sí.
Has aprovat.
Ja està? Dues preguntes i ja està?
No, hi havia unes cent preguntes
que es reduïen a com dorms amb la teva parella.
Era d'una marca de matalassos.
Però has contestat correctament les dues preguntes més importants.
Què hi fa que no totes les peces encaixin a la perfecció?
Ves a casa i digues-li que l'estimes,
que vols estar amb ella per sempre.
Et prometo que, si és la indicada,
t'acceptarà tal com ets.
Uau.
Quants anys tens tu?
- M'heu preguntat si vull fer un glop? - Sí!
Jo no em caso, o sigui que encara em puc divertir. Vinga!
- Beu! - Sí.
Hauríeu de parlar, tio.
No. Té la intel·ligència emocional d'un nen petit.
- M'encanta. - Sí!
El vincle que teniu
és una passada. L'àlbum, els records…
Val la pena lluitar per això.
Espero que trobeu la manera de tenir una conversa.
Això espero.
Escolta, et volia parlar d'una cosa.
- Sí. - Té a veure amb la feina.
Hola. Esteu secs.
Tens el got buit. Beu una mica més. M'ho has promès.
No badallis. Teníem un tracte.
Una mica per aquí. Glup, glup, glup.
Crec que no hauria d'haver fet aquell glop.
Tot em dona voltes.
Què passa?
Quin cotxe més llarg.
Ei.
Què, rei? Què et preocupa?
S'han adormit tots de cop i volta.
Collons, no fotis.
Bona nit, cabró.
DIUMENGE
Nois, esteu bé?
Crec que sí.
Merda!
M'han robat el mòbil i la cartera.
M'ho han pres tot, tot.
Què?
Què collons?
- Ens han robat, tio. - Ho acabo de dir.
Ho sabia. No eren de fiar!
Hi havia senyals. Aquella va tardar zero a enrotllar-se amb el Hunter.
Es diu Scarlett i el que teníem era real.
Calla, collons.
Espero que les noies estiguin bé.
Ens han robat.
- Ens han robat elles, tio. - Hi ha noies dolentes?
Espera.
On és el llibre?
El puto llibre, nois.
Ens han robat el llibre.
- El llibre, Joe! - Ho sento.
- Gran excursió, que divertida. - Ho sento.
Ho sents? Genial! Això ho soluciona tot. Hòstia!
Què collons? Com tornarem?
- No sabem ni on som. - Podríem ser a Cuba.
No som a Cuba.
Joe, què fem? Què se suposa que hem de fer ara?
Vinga, aixequeu-vos. Caminem i busquem una carretera.
Joe, això és una platja.
Som en una illa, tios.
És diminuta.
Morirem aquí. Haurem de recórrer al canibalisme.
Sí, ens l'haurem de menjar.
No, Freshman, "ens haurem de menjar."
Això he dit. Com a les pel·lis.
- Tu seràs el primer. - Va, nois…
- Merda. - Espereu.
- Què? - Un vaixell. Mireu.
- Hi ha un vaixell! - Eh!
- Hola. - Senyor.
Eh!
Què cony? D'on sortiu?
Ens estàveu observant?
Sí, des d'allà.
És una emergència. Unes dones, més aviat noies,
ens han pres el mòbil, la cartera…
L'amor propi.
- Eren dolentes. - Però guapes.
Només volíem saber si ens podrien portar a Miami.
Una cosa us diré.
Ens podem considerar afortunats. Si no arriba a aparèixer aquell pescador…
Tio, calla, collons.
Soc l'únic que es pregunta on som?
- En un vaixell. - Això ja ho sé, tio.
No és un vaixell de pesca normal.
- Què és això? - Peix, suposo.
- Obrim-ho. - Hauria de ser peix.
No és peix. Porta cadenat.
Molt bé.
- Què és això? - Flotadors de xurro?
- Mullats. - No són flotadors.
Sí, els nens hi juguen a les piscines.
Pesa molt.
De què cony rius, Freshman? Què et fa tanta gràcia?
Hi diu "kujira no penisu".
Quin idioma és?
- Està en japonès. - Saps llegir japonès?
- Sí. - Com que sí?
- Soc hiperpoliglot. - Què?
Hiperpoliglot. Parlo molts idiomes.
Què cony és?
És una polla de balena. Tens una polla a la mà.
- No podies començar per aquí? - Nois!
- Per què no has començat per aquí? - N'hi deu haver 50.
- Són molt valuoses. - Què?
Es venen al mercat negre. Tenen poder curatiu i afrodisíac.
Les has estudiat?
- A internet. - És il·legal?
- Són contrabandistes. - Us ho he dit.
Xist!
Aquí els Guardacostes dels EUA.
Aturin la nau. Procedirem a l'abordatge.
Aborda això, cabrona!
- Hem de sortir d'aquí. - No sortirem.
Sabeu per què? Perquè, si sortim ara,
suposaran que formem part d'això.
No es quedaran els meus penis!
No us mogueu.
- Estan disparant! - M'importa una merda.
- No vull rebre un tret. - El rebràs si surts.
Ens quedem aquí.
- Ei. - Quiets.
Llencin les armes i aixequin les mans.
No teniu ningú més per detenir ara mateix?
- Escolteu. - Han saltat del vaixell.
- Què? - Que han saltat.
- No condueix ningú? - No condueix ningú!
Joe! Està entrant aigua, Joe!
- No! - Fotem el camp.
Merda. Ja obro.
Ja obro jo.
Va!
- Gira. Gira i empeny! - Giro?
De pressa!
- I empeny! - Va!
No s'obre.
- Ho sento. - Com que ho sents? Obre-la!
Fem-ho junts. Quan digui tres.
- No. Tres no. - Què dius?
Amb tres no puc. Quatre.
- Entesos. - Preparat?
Un, dos, tres, quatre.
- T'ho he dit. - Sí!
No havia comptat mai fins a quatre, sempre fins a tres.
- El tres no em funciona. - Sortiu!
Sí. Perdó, teniu raó. Va.
- Espereu-me. - Agafeu un penis i nadeu.
- Una polla. - Una què?
- La tinc. - Una polla!
- Sort que floten. - Són molt millors que un flotador.
- M'he d'estirar. - M'he empassat molta aigua.
Tant de bo pogués donar les gràcies a la balena.
Em moro de set.
Nois, digueu el que voleu. Seríem morts sense les polles.
Joe, hi ha una medusa.
Merda! Nois, medusa a les nou.
Si us piquen, esteu fotuts.
- Hòstia, tio! - Què?
- T'ha picat. - Joe.
- A qui? - La cara!
- M'ha picat a la cara? - Mare meva!
Merda!
- Notes res? - Crec que m'ha picat.
- Ho sabem! - M'ha picat!
- La polla. - Què?
- Té propietats curatives. - Està inflada?
- Si hi refregues la cara, t'anirà bé. - No!
Ho sento, però es concentren a la punta.
I una merda, tio!
Per cert, tenim sort. Aquesta encara té una mica de semen.
Sigui el que sigui, m'ho adorm una mica.
Almenys porta la balena a sopar primer.
- Ves-te'n a la merda. - La balena no t'oblidarà mai.
No és… És ridícul, nois.
Necessito un antihistamínic i gingebre. Gingebre.
El meu cos necessita baixar el ritme.
Hòstia, quin mal.
Ha sigut bastant èpic,
però quasi ens ofeguem i tu ens has salvat.
Només he fet el que havia de fer.
Estava pensant… M'agradaria que vinguessis a la boda.
Com dius?
Joe, tu també formes part d'aquesta família.
Vull que vinguis. Si us plau.
Seria un puto honor. Em sents?
- Anem a buscar l'antihistamínic. - De debò.
Sí, estic bé. Ja em trobo millor amb el que m'has dit.
Et passes la nit fora i no en treus res?
Què és? Un fantasma?
Hi ha massa rumors al carrer.
Si s'escampa que no passa res per robar-me…
Para.
- Vull les drogues. Avui. - Enrere.
Para.
- Hòstia! - Què?
Sabia que coneixia aquell malparit.
- S'està en una de les mansions. - Ens lloga una propietat?
El que va obrir l'armari tot i el cartell.
I no el vas reconèixer?
Ets idiota?
És home mort.
PRESENTACIÓ VODKA UNLIMITED
Hòstia, quin mal els peus.
Vull aigua. Em podeu donar aigua?
Crec que necessito més antihistamínic.
- L'ordinador pot localitzar-te el mòbil. - Bona idea. Molt bona idea.
Potser trobem les noies i recuperem les coses.
Ei, Joe, i totes aquestes fotos i vídeos nostres?
Ah, això.
Què és?
- Què passa? - "Presentació Vodka Unlimited"?
Per això portaves el vodka? És una campanya de màrqueting?
Això és espionatge empresarial!
Escolta'm, Nick, l'espionatge empresarial no és això.
Mireu l'angle. Aquell coi de collaret fals era una càmera.
Per què us poseu així? Us hauríeu de sentir honrats.
¿Com de tarat has d'estar per creure que ens sentirem honrats
que mercantilitzis la nostra vida?
Tot això ha estat una puta mentida?
Em sento violat.
Ens has explotat sense consentiment per interès personal, hòstia!
Ets un monstre, Joe.
Ja n'hi ha prou.
Prou!
- No soc cap monstre! - Joe.
Ja no em sento Miami, tio.
Freshman, espera. Freshman, no marxis així.
Encara ets a Miami.
Creia que em treies del pou, però ets com l'Elizabeth.
Ets la seva viva imatge ara mateix.
Ves a cagar.
A cagar? Quasi aconsegueixo que suqueu el melindro.
Quasi.
Estic flipant, nois.
- Confiava en tu, tio. - Ei.
Tu ets qui més hauria d'estar de la meva banda.
Recordes què em vas dir?
Em vas dir que el Nick té la intel·ligència emocional d'un nen.
O no m'ho vas dir?
S'ha passat amb l'antihistamínic.
Tu mai diries això.
- Digues-li, Mason. - Oi?
Té raó.
Sí. Saps què, Nick?
Ha estat difícil parlar amb tu des que em vaig prometre.
Què? De debò? M'has enganyat amb aquest tarat?
Va estar bé parlar amb algú sobre la il·lusió que em fa casar-me
sense que em digui gallina cada cinc segons.
Però de què parles, Mase? En això es basa la nostra relació.
I t'estic dient que això no m'està bé.
Processa-ho.
- Calla, Joe! - Calla, collons!
- Ja callo. - Saps què?
- El teu projecte? - No.
Et diré una cosa i només te la diré una vegada.
Et sembla bé això?
Fes el que crec que vols fer i els mobles volaran.
- A nedar amb els peixos. - No. Nick, no…
Quins collons que tens, tio.
Càgon tot. T'has passat.
Merda.
Diuen que tens set segons. No hi arribo.
T'has…
T'has passat tres pobles, Nick. Em sents?
Ets una mala persona, Joe.
Sí, millor que marxis.
Sí, això. Fuig com un nen petit.
No m'ho puc creure. Mason, t'ho pots creure?
Joe, has de marxar, tio.
Així estan les coses?
Doncs el contracte està a nom meu.
Eh! I el meu equipatge?
Em dec haver passat de dosi, però ho necessitava.
S'està desinflamant i és bon senyal, no?
Estic tenint un dia horrible.
He perdut el mòbil. No tinc cartera.
No tinc ni un duro.
- Cagon tot. - Què ha dit?
Ha dit que no té ni un duro?
Que no tinc ni un puro. I aquí no es pot fumar.
Collons, no fotis.
Eh! No confieu en aquestes porques!
Beu!
Espereu! Són unes lladregotes!
Són lladres, collons!
No hi confieu!
Què cony ha sigut això?
- Hòstia! - Sorpresa, porques!
He tornat d'illa Burundanga!
Mare meva!
- Tothom quiet! - Què cony?
Escolteu-me. He vingut a salvar-vos. Aquestes són delinqüents.
- Què diu? - No!
No t'ho beguis. Us drogaran a tots!
Em sentiu? No sereu vosaltres mateixos.
S'ho ha begut.
- Eh, col·lega. Mira'm. No hi és! - Va pet.
- Tu calla! - És la seva cara.
Mira'm, tio. No te'm moris, hòstia!
- A cagar! Jo marxo. - No…
Doneu-li alguna cosa de menjar, tio. Ha d'ingerir alguna cosa.
Doneu-li aigua!
Això pot anar de dues maneres.
Podeu triar la fàcil o la difícil.
La fàcil és senzilla: torneu-me les nostres coses.
Deus voler dir…
les nostres coses, no? Les vols?
Per fi algú que té una mica de cap.
Dona'm…
Merda!
Deixeu-me!
Calla, collons!
- Foteu-li fort! - Fora! Surt d'aquí!
- Em voleu matar? - Surt, collons!
Que surtis!
Deixeu-me, hòstia!
Seu, collons!
Et mataré!
Esteu com una cabra!
Malparida! Té això, porca!
Et pensaves que volia follar amb tu?
A cagar!
Merda!
Mare meva, Scarlett! Ho sento! Perdona!
Rebenteu-lo!
- Jo foto el camp! - Vigila!
Vine aquí!
No follaria mai amb tu, imbècil de merda!
Ah, sí? Heu perdut!
Quatre contra un i tinc la bossa. Foteu-vos!
He recuperat el vostre àlbum. No ha estat fàcil…
Què collons foteu?
- Creia que eres ells. - Qui?
Els de la droga.
- Què? - S'han endut el Mason!
Saps el Mason, el que està quadrat?
- Érem quatre. Ara som tres. - Sí.
- Com nosaltres amb pell més clara. - Sé qui és!
- Se l'han endut! - Se m'acaba la paciència.
Tu ens has convertit en traficants!
Para! Ara mateix. Respireu i digueu-me què cony passa.
Creuen que tu, Ricardo Montana, ets un narco
que vol el seu territori.
Qui creu això?
Tenim fins a les 20:00 per tornar-los les drogues o maten el Mason.
- Quines drogues? - Ja.
Deixa't d'ironies. Quines drogues?
Vas robar 30 quilos de coca del iot gros.
- Jo no vaig robar res. - Sí.
M'han donat aquest mòbil. Si truquem a la poli, maten el Mason.
Hem d'anar a un punt d'intercanvi.
No sé com va. És de la teva generació. Té.
Escolteu-me bé. Sembleu idiotes!
Crec que ho sabria, si tingués 30 quilos de coca al…
- Vigileu. - A l'esquerra de les escales.
Vinga, va!
- Sí. - Mare meva.
- Aquí. - Com s'obre?
Pel davant. Aguanta la tapa.
Són com 5.000 milions en cocaïna.
- No sé a quin preu va, tio. - Nois, què passa?
Sí, Joe.
N'hi ha un munt, tio.
Merda.
Teniu les drogues?
Sí, però, escolti, les teníem, però només li vull dir que nosaltres…
Amb qui parlo?
Em dic Joe Nixon.
Només parlaré amb el Ricardo Montana.
Porteu-me'l o el nano morirà.
- Mare… - Ja. El que passa és que…
- Hola? Merda, ha penjat. - Mare…
Hòstia, no.
No pot ser. Torna-li a trucar i fes de Ricardo.
- No és tan fàcil. - Tu truca al Ricardo.
Ara no tinc paciència per bregar amb el Freshman.
- No és un altre paio. És… És ell. - Què?
No em puc transformar en ell així com així.
El Ricardo és dins teu.
- Dins seu? - No sona bé.
No és voluntari.
Entesos? Només passa si esnifo coca.
Què?
Molt bé, doncs…
Nick, prepara-li una ratlla.
- Vinga, Joe, només és coca. - Sí, cap a dins.
Pel Mason.
- Ha funcionat? - Sí, ets el Ricardo?
Parla espanyol, si us plau. Ja vols ballar salsa?
Buenos días.
Hola, Ricardo.
- No, encara soc el Joe. - Hòstia.
Va, tio. Esnifa'n més.
- Sí. - Què?
Que esnifis més coca! Necessitem el Ricardo.
Té sentit. N'has d'esnifar més.
- No. - I si es mor?
Ben dit.
El Joe? I si es mor el Mason? Fes-ho i punt.
Tinc l'estómac buit i vomitaré. No he pres antiàcid.
- Deixa l'antiàcid! - Esnifa!
Després d'esnifar, esperar. Després d'esperar, esperar.
- Què? - De què parla?
- De què parles? - Esnifa!
- No, has… - A cagar!
Que esnifis més coca. Vinga, va!
- Va! - Hòstia!
Què fots?
De debò, què fots, tio? Per què?
No li empolses la cara de coca a la gent.
I si tinc una sobredosi?
Estàs fatal. Esteu tots…
Merda.
D'on ha tret les ulleres?
Ha funcionat?
Ets el Ricardo?
- Està bé? - Alguna n'hi passa. Ni idea.
- Parla. - Com estàs?
Tio, estàs…
Et volíem trucar, tio.
Prou.
Marqueu el número.
- Sí. - Marca'l.
- Sí. - Posa l'altavoz.
- Què? - Que posis l'altavoz!
Fes el que diu, tio. Posa l'altavoz.
Altavoz, sí. Ja està.
Espero que siguis el Ricardo.
I tu quién ets?
Ja ho saps. Tens la meva droga?
Potser sí, potser no.
- Sí que la tenim. - Depèn.
Depèn de si tens el meu niño.
Vol dir "nen".
Tinc el teu niño.
Escolta'm.
Escolta'm bien.
Està negociant.
Si té una esgarrapada,
una de sola,
tu i jo tindrem problemas.
Molts problemas.
No vols problemas amb mi, perquè estic boig.
Em sents?
Per què no el mato ara?
Merda.
Et diré per què!
Perquè no vols guerra.
Jo vull guerra.
Amo la guerra.
De fet, vols sentir una sorpresita?
Ja m'he associat amb la Yakuza.
Són aquí amb mi.
No! Què dius?
I una merda. Tinc un tracte amb ells.
Dic la verdad!
M'agafen ganes de donar-te de menjar al meu hipopòtam.
Parla tu mateix amb ells.
Què fas, tio? No.
Yakuza!
Parla.
S'ha acabat. Estem amb Ricardo Montana.
Pum.
Com una bomba que explota.
Així que ara escolta'm.
Farem un intercanvi.
El meu noi, la teva droga. Així de senzill.
- Potser hauries de… - Eh.
Jo…
- Què fots, tio? - Prou.
Quina cleca!
Silenci.
Tracte fet?
- T'envio la ubicació. - Sí.
Bona decisión.
Tinc ganes que quedi clar qui és el rei de Miami.
I jo tinc ganes de follar-me ta mare.
- Què fots? - Para el carro.
- T'has passat. - De què vas?
- Què? - Ricardo!
- No et fotis amb el Ricardo. - Molt bé, genial.
Un missatge.
És una adreça.
Vinga, marxem. Tot controlat. Som-hi.
Agafem les drogues i anem…
Espereu!
Aquesta merda és bona.
Si anem de festa,
em vull vestir com cal.
I vosaltres, bé, vosaltres també.
Vamos.
Vamos, sí. Jo què sé.
Ricardo, què passa? Estàs bé?
No. M'ha passat l'efecte de la coca.
Em noto les dents i ara, de sobte, controlo la barbeta.
M'ha passat.
Faré el molinet amb la polla. Els distrauré.
- No. - La tinc llarga. Els desconcertarà.
Vosaltres!
- Vinga, pallassos. - Seguiu-me el corrent.
- Seguiu-li el corrent. - Sí.
Loco.
Que bé que us hagueu canviat de roba!
Molt bé.
Ha arribat el papi.
S'ha acabat el joc.
Bé,
creies que series el nou rei de Miami, Ricardito?
Puges al meu vaixell, em robes…
Creies que deixaria que en sortissis airós?
Què fas amb la roba de mon pare?
No miris avall. T'estic parlant.
Per què portes la roba del meu difunt pare?
Qui ho fa, això?
¿Saps tot el que va patir el meu pare
per ser baixet?
I ara he de veure com un cabró tap de bassa es posa la seva roba?
He trucat a la Yakuza. No saben qui ets.
I ara em pregunto qui collons és Ricardo Montana.
És una pregunta senzilla.
Per què aplaudiu?
Per què cony aplaudeixes? Una pistola.
Et tornaré a fer la mateixa pregunta.
Comptaré fins a tres. Contesta'm.
Qui cony és Ricardo Montana? Un, dos, tres.
- Mare meva! - Joe, digues la veritat, hòstia!
Molt bé. Entesos.
Vols la veritat?
No soc ningú.
Em vaig acoblar al comiat de solter d'aquests nanos
perquè tinc por.
Tinc por de fer-me vell, tio.
Ricardo Montana és ficció. No és real.
M'hi transformo quan em foto coca.
Entesos? Em fa fer estupideses i bogeries.
Em dic Joe Nixon. Tinc 40 anys i soc executiu creatiu.
Vaig robar les motos d'aigua. No sabia res de la droga.
- Ni idea. - Ni idea.
Ells no hi tenen res a veure. La vaig cagar jo. Jo sol.
Si heu de fer mal a algú, hauria de ser a mi.
Perquè és la meva vida la que fa aigües pertot arreu,
i tinc por.
Aquesta és la veritat.
Tot això és perquè… tens una crisi de la mitjana edat?
He dit molt més que això. He dit… T'he donat més exemples.
¿Per això vens i et fas passar per un senyor de la droga cubà
amb un accent de merda?
Creus que som tots cubans, a Miami?
No. Tothom vol ser el puto Tony Montana amb el seu accent de pacotilla.
Jo parlo amb aquest accent?
- A tu què et sembla? - Joe.
No.
- Ets imbècil? - No!
Que sàpigues que quan esnifo
faig un accent afroamericà per pixar-se de riure.
Sí? Però com? Estil hip-hop?
No, idiota rematat! Seria una falta de respecte!
És… Sí, ho entenc.
Ets imbècil?
No, això és el que dic. Ho has dit i ara penso: "Ah."
Et trobo a faltar, papi.
Està plorant.
Que plora?
- Fas la mateixa olor que mon pare. - Sí.
No ho havies pogut exterioritzar.
T'estimo, papi.
Jo també t'estimo.
Ets massa gran per a aquestes bogeries, tio.
Has de posar seny.
A mi em va canviar la vida.
Veus el meu fill?
El Jonathan. És el meu orgull.
T'estimo, papa.
Papa, al carrer, et vaig dir que em diguis Jaze.
No. Ningú et diu així.
T'ho vaig dir l'altre dia dinant. M'ho he tatuat.
El que tu diguis, Jazz.
- Jaze, amb e. - No…
- Digues-ho. - Entesos, Jazz amb e. Que sí.
Ves.
Veig el que dius de la família i això que teniu… Jo també ho vull.
- Ha sortit a sa mare. - Ja.
Has de prioritzar les persones més importants a la vida.
Digues-los que les estimes i que vols estar amb elles per sempre.
És el més important.
Deixeu-lo anar. Marxem. Agafeu la coca.
Benvingut a casa, tio.
- T'estimem. - Mare meva.
- Joey. - Sí?
Tens sort que soc de la vella escola i no mato civils.
L'americana.
Sí, és clar, i tant.
Tu… Sí, només…
- Ja està. - Els pantalons?
No, queda-te'ls.
Joe, què tens al cul?
- Merda. - Què?
M'he cagat.
Amb el tiroteig. Sí, és merda, tio.
- T'has espantat. - Sí.
- Mare meva. - Sí.
DILLUNS
Us ho passareu de conya al casament.
- Freshman, saps quan és? - A l'octubre.
El 7 de juliol.
Ah, al juliol. Perdó, creia que era per Halloween.
No, no és per Halloween.
Canviant de tema,
vas fer molt bona feina amb la trucada amb els narcos.
Ves a treballar de traductor a l'ONU.
- Series un heroi. - Com Batman?
Em rendeixo. Ho he d'acceptar i punt, oi?
Ell va a la seva.
Sento moltíssim haver-vos destrossat el cap de setmana, tio.
Sí. Te l'has carregat sencer.
Sí.
Però ha estat inoblidable, Joe. Sortiràs al llibre segur.
Ostres.
Sortir al llibre és gran, tio. Gràcies.
Puc dir-vos una cosa?
No és un consell, és informació i prou.
El món us jugarà males passades.
Les haureu d'entomar i prendre decisions
que s'adiguin al que teniu.
Però protegiu això, aquest cercle.
Nick, volies fer el molinet per salvar-me la vida.
No ho oblidaré.
Tio, faria el molinet per tu mil vegades.
De debò. Per tu i per tots.
Tu també, Joe.
- Fem-lo. - No cal.
Ara mateix.
No, nois, no. És una cosa vostra.
Entesos.
- Com vulguis. - Una abraçada?
- Ens vols tocar? - Ens podem abraçar? Va.
- Vinga, som-hi. - Molt bé.
- Una abraçada! - Sí.
- Així. - Sabeu què?
Això em fa sentir Miami!
Benvinguts a l'aeroport John F. Kennedy de Nova York.
Per la seva seguretat i la dels altres passatgers,
no es descordin el cinturó fins que l'avió…
NICK: VODKA UNLIMITED, PRESENTACIÓ
Perdó per carregar-me el portàtil. He salvat el disc dur i t'he fet això.
EM SENTO SASCSEJAT
EM SENTO DIFERENT
EM SENTO AGITAT
És bo.
És molt bo.
EM SENTO A PUNT
EM SENTO UNLIMITED
- On és? - M'acaba d'escriure. Ja arriba.
Perdó.
ON CONY ETS?
NO VINC SEGUEIX EL CLIENT I ENSENYA-LI AIXÒ…
PRESENTACIÓ
NO HE PERDUT EL MEU TOC. ELS ROBAREM EL CLIENT, CABRÓ!
Merda.
Hola.
Faré via. Sé que tens pressa.
Aquests dies, m'han fet dues preguntes molt importants.
La primera era: "L'estimes?"
I la segona, i crec que la més important, era:
"Et veus amb ella la resta de la vida?"
Llavors em vaig adonar que tu ets la meva vida.
M'entens? De tot el que tinc a la vida,
no hi ha res més important que tu. La resposta a les dues preguntes és "sí".
La meva resposta és sí.
Això no és del qüestionari d'un matalàs que es va fer viral l'any passat?
Sí, és veritat.
Però això no ho fa menys cert.
No? Perquè és com em sento.
Molt bé. I la presentació?
I això d'anar-te'n de farra per salvar la feina?
A la merda la presentació. M'és igual.
Me l'estic perdent.
M'estic plantejant crear la meva agència.
Per ser el meu cap.
Si soc el meu cap, soc el director.
Jo poso les normes. Em puc traslladar.
Per estar més a prop teu.
T'estimo i ho sento.
No et vull perdre.
Ho sento.
Perdona'm.
- T'estimo. - T'estimo.
T'estimo.
BENVINGUTS A LA BODA DE L'EMILY I EL MASON
TRES SETMANES DESPRÉS
No era broma tot allò de Miami.
Ja t'ho vaig dir, amor. Vam congeniar.
Ei, nois. Ei, com va? Que bé veure't.
El Barry pregunta si volem ampliar la campanya al mercat intermedi.
- Ei, Joe, mira. Soc a Miami! - Barry.
- M'he escapat amb la dona. - No. Barry.
- Hem comprat coca. - Adeu.
Estem de boda, no treballant. Estic amb la meva promesa.
- Ja ho sé. Preciosa. - Oi? Bé.
Tu vas aconseguir el client i et vaig contractar, però et despatxaré.
Soc el teu cap i l'empresa és meva.
- Et despatxaré. - Ja. Gràcies, iaio.
Bé.
Iaio?
Els has causat molt d'impacte.
Sempre em passa. Causo impacte en tothom que conec,
però ells em causen més impacte a mi.
Sí. Són bons nanos.
Hola, guapíssima.
Te'l robo un moment si no et fa res.
Te'l tornaré.
No vull marxar.
- Nois, som-hi. - Qui em truca?
Què fas? Hauries de ser fora.
- Va. - Molt bé.
A veure. Espereu, glopets.
- Sí, per favor. - Atents.
Revisió emocional.
Molt bé.
- Començo. - Comences tu?
Em sento casat.
- Va! - Sí! Bé.
Jo em sento com si tingués…
feina.
- Ei! - Per ara.
- Sí. - Per ara.
Per fi, em sento…
fora del pou.
Ei! Això sí que és bo.
Molt bo.
- Jo em sento casat. - Per què?
He sentit l'energia del seu matrimoni i també em vull casar.
- Entesos. Molt bé. - Sí.
Jo em sento…
com si hagués de planejar un comiat de solter aviat.
Ai, no.
No…
Com abans.
El Kevin m'ha bufetejat de debò.
Mans enlaire!
Tots a la presó! Tres àpats i llit.
No hauríem d'anar a la…
Lliteres! Molts fideus!
Pastissets! Tràfic d'éssers humans!
Seràs la puteta d'algú.
Què fas? Els ulls i la manera de parlar? Com…
No pot. No se'n surt.
No em facis això. Hosti.
No em va enganyar, saps? Va ser emocional.
Però si se'l va follar.
Li va posar la polla… Ai, torno…
Però no n'hi ha prou. Ara, la segona capa.
- Les dues no. - Es fa així.
Te les has de mamar…
No…
Te les has de mamar les dues, tio.
Vas molt elegant.
- Tu també. - Gràcies.
Com un flamenc. És el meu ocell preferit.
- Ja. - És fluorescent. N'has vist cap?
Freshman, no m'agrada parlar gaire temps amb tu.
Per què?
- Agafeu una polla. - Què?
- Agafeu una polla! - Estan dures!
- La meva és petita. - La polla no es tria, tio.
- La polla et tria a tu. - Això.
El rey de Miami.
- Vinga, refrega't. Fica-me-la. - No, no et fico res…
Mare meva, ha entrat.
No, no és veritat.
- Prou. - M'ha agradat. Tornem-hi.
Què? Si no ha passat res.
Una mamada? Les faig amb dents, però suaus.
Què co…? No!
Perdoneu. Ja està.
- No ho ha ni intentat. - Que sí.
Fa dues hores que practica.
I ara va i ho engega a merda.
Volem veure't pujar al cotxe.
Vinga, fes un saltet, Joe.
T'ajudo?
Vinga, puja al cotxe.
Així!
Subtítols: Maria Romero Soronellas