Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Během svého života
jsem navštívil mnoho výjimečných míst.
Viděl jsem spoustu fascinujících tvorů.
Ale k některým jsem si vybudoval obzvláště silný vztah.
Mají sílu a energii,
která dalece předčí tu naši.
Ale když se na ně podívám,
nenaplňuje mě úžasem jejich velikost a síla,
nýbrž inteligence a vnímavost, která se jim zračí v očích,
když mi pohled opětují.
Vyvolávají ve mně ohromující údiv i strach.
Nikoli však strach z nich samých.
Strach, že mně nebo nám něco uniká.
Něco důležitého.
Hlubší pochopení toho, čím a kým jsou…
a co by to pro nás mohlo znamenat.
DAVID ATTENBOROUGH: GORILÍ PŘÍBĚH
ŽIVOT NA ZEMI
Vzpomínám si, když jsem gorily horské potkal poprvé.
„Pondělí 9. ledna 1978.
Před námi se tyčí dokonalé sopečné kužele pohoří Virunga.
RWANDA VÝCHODNÍ AFRIKA
Zahajujeme hodinu a půl dlouhý výstup na horu.
Nevýrazná buš se pomalu mění ve vysokohorský deštný les.
Dlouhé větve stromů pokrývají polštáře epifytů.
Všude jsou zelené kapradiny a jemné, bledé tilandsie provazovkovité.
Na malé mýtině jsme objevili skupinu samic s mláďaty.
K mému úžasu mi dovolily se přiblížit.
To by nebylo možné bez průkopnické práce Dian Fosseyové.
Sama mezi gorilami žila
a studovala jejich život do nejmenších podrobností.“
Řídili jsme se Dianinými pokyny,
a proto k nám přistupovaly stejně.
„Musel jsem se zastavit a vydat hluboké hrdelní zachrčení.
Uklidňující zvuk, který znamená, že jsem tady.“
Jejich zrak, sluch i čich
jsou podobné těm našim.
Vnímáme svět stejně jako ony.
Kdyby tedy byla možnost přestat být člověkem
a žít ve světě jiných tvorů,
bylo by to mezi gorilami.
Už tam ale neříkám,
že to neměl být film o přímém setkání s gorilami.
Ta pasáž měla ukázat význam protistojného palce a ukazováčku.
Nečekali jsme, že s nimi budeme v kontaktu,
spíš jen tak sedět a mluvit o nich.
Otočil jsem se. Ležely na zemi. Dívám se do kamery.
Najednou na chodidle cítím tíhu.
Podívám se dolů a je tam malý Pablo.
VĚK TŘI ROKY
Teď nešlo mluvit o vývoji palce a ukazováčku.
Dal jsem tomu volný průběh.
Podívejte se na to krásné stvoření.
Nejde z něj spustit zrak. Chcete ho obejmout.
Je to naprostá blaženost.
Spousta lidí to považuje za nejdůležitější pasáž celého seriálu.
Možná i mého života před kamerou.
Vnímám větší význam a vzájemné porozumění
ve výměně pohledů s gorilou
než s jiným zvířetem.
Tehdy jsem ještě netušil, jak neuvěřitelný život Pabla čeká…
ani jaký odkaz za sebou zanechá.
Teď mám příležitost vyprávět Pablův příběh.
I příběh jeho potomků,
kteří stále žijí na svazích pohoří Virunga.
Téměř o 50 let později
se tato gorilí rodina, nyní známá jako Pablova tlupa,
ocitá na životní křižovatce.
Dominantní stříbrohřbetý samec a vůdce tlupy se jmenuje Gicurasi.
VĚK 27 LET
Patří k nejstarším a nejzkušenějším gorilám na hoře.
A Pablova tlupa se pod jeho vedením těší období stability.
Této stabilitě částečně vděčí jeho nejdůležitějšímu spojenci.
Tetě, dominantní samici.
VĚK 13 LET
Má respekt tlupy
a ostatní ji následují.
Tetu a Gicurasiho
spojuje jedinečné pouto.
S Tetou po boku
se drží u moci už dlouhých pět let.
Jsou jádrem této gorilí rodiny.
Gicurasi už však má svůj fyzický vrchol dávno za sebou.
A ve frontě čekají další kandidáti.
Ubwuzu…
VĚK 17 LET
Ctižádostivý stříbrohřbetý samec.
Je mohutný,
silný
a má ambice.
Gicurasi ztrácí sílu
a Ubwuzu by rád převzal velení.
Prozatím se však tlupa soustředí na Tetino mládě.
Stejně jako pro nás
je i tady novorozenec zdrojem fascinace.
Mláděti je však jen pár měsíců,
takže ho Teta musí chránit před nebezpečím,
obzvláště když začne být poněkud rušno.
Gorily si rády hrají v každém věku.
Je to důležitá součást vytváření a utužování vztahů.
Ubwuzu však o hry zájem nemá.
Právě teď se soustředí na Gicurasiho.
Staršího samce už přerostl a pokouší se ho zastrašit.
Vedení gorilí tlupy ovšem nestojí jen na hrubé síle,
jak jsem tehdy před lety viděl ve Rwandě na vlastní oči.
„Dominantní alfa samec je asi třicetiletý Beethoven.
Má agresivní postoj.“
Vidíte, že je to velké zvíře.
Oproti nám obrovské.
Stačil by úder pěstí a rozdrtil by vám lebku.
Beethoven měl ovšem ještě další stránku.
Tu mi ukázal
prostřednictvím svého vztahu s malým Pablem.
Nedlouho poté, co jsem ho poznal, jeho matka zmizela.
A on se o sebe musel starat sám.
Bez matčiny ochrany
může mít gorila v Pablově věku problém přežít.
Ale pak se stalo něco pozoruhodného.
Beethoven, ten obří alfa samec, ho vzal pod svá křídla.
Snažil se o něj pečovat tak, jak by to dělala jeho matka.
A Pablo byl neustále po jeho boku.
Sledoval ho.
A učil se.
S Beethovenem jako otcovským vzorem
se Pablovi začalo dařit.
Byl to vztah, který Pablovi navždy změnil život.
Tak jako mezi gorilami, které jsem poznal,
jsou i v nynější Pablově tlupě rozmanité osobnosti.
A jeden její člen mi připomíná právě Pabla.
VĚK 2 ROKY
Nejenže je mu velmi podobný,
ale zdá se, že má v sobě i stejnou odvahu a zvídavost.
Jedna gorila ho ovšem obzvláště fascinuje.
Imfura.
VĚK 14 LET
Imfura je v obtížném věku.
Je na prahu dospělosti
a na zádech se mu začíná objevovat stříbrná srst.
Ale duchem je stále mladý.
Gorily jsou velmi společenští tvorové
a žijí v síti různorodých vztahů,
které pomáhají utvářet, kým jsou a kým se stanou.
Je zřejmé, že Imfura má hravou a starostlivou stránku.
Jeho velikost a síla jsou pro něj ovšem novinkou.
A nezůstalo to bez povšimnutí.
Ubwuzu Imfuru vážně zranil.
Vypadá to hrozivě,
ale každý stříbrohřbetý samec má násilnou stránku.
Je přirozené, že se Ubwuzu pokusil zbavit konkurence.
Ale Imfura je ještě mladý.
A nevěděl, jak se bránit.
Pablova tlupa se probouzí.
Ve výšce 3 600 metrů
jsou na vrcholu svého horského království.
Ubwuzu se dal do pohybu.
Těmto horám už vládla řada alfa samců.
Ubwuzu je připravený být dalším v řadě.
Zatím však ještě nepřesvědčil zbytek tlupy,
jeho frustrace tudíž roste.
Nesnaží se je vyděsit.
Chce jim ukázat, jak děsivý dokáže být.
Jak schopný by byl v roli jejich vůdce.
Gicurasi ho pozoruje.
Ale z nějakého důvodu nereaguje.
Když se podíváte na gorilu,
nutí vás to si představit, co si myslí nebo cítí.
Co vlastně chce?
Co má v úmyslu?
Nemůžeme to vědět s jistotou.
Můžeme je jen pozorovat a hádat.
Jedno je ale jisté.
Navzdory své velikosti
jsou gorily složití a citliví tvorové.
Každá gorila je jiná,
každá má jedinečnou osobnost.
A stejně jako nás
je utvářejí jejich životní zkušenosti.
Jak ty dobré,
tak i ty špatné.
Rány se Imfurovi hojí,
ale pořád se drží stranou.
V této životní etapě
mohou být gorilí samci velmi izolovaní.
Dokonce i jejich vlastní rodiny se před nimi mají na pozoru.
Mladí samci jako Imfura se někdy rozhodnou tlupu opustit
a založit vlastní rodinu.
Někdy jim nic jiného než odchod nezbývá.
V okolí žijí i jiné tlupy.
Imfura je nevidí,
ale slyší je.
A některé jsou mnohem větší a silnější než ta Pablova.
V tak početné tlupě a s tolika stříbrohřbetými samci
dochází k násilí častěji.
Kdyby osamoceného Imfuru některá z velkých tlup spatřila,
bylo by to pro něj extrémně nebezpečné.
Ubwuzu hledá s částí rodiny potravu.
Působiště Pablovy tlupy má asi osm kilometrů čtverečních
a najdeme tu mnoho různých druhů rostlin,
které tvoří většinu jejich jídelníčku.
Ale gorily jsou oportunisté.
A Ubwuzu narazil na něco jiného.
Na mravence.
Jsou to ovšem nájezdní mravenci, kteří mají silná kusadla.
A nebojí se je použít.
Rozruch přivábil ostatní.
Jedním z úkolů dominantního samce
je dovést tlupu na místa s hojností potravy.
A především držet tlupu pohromadě.
Ubwuzuův vliv roste.
Stříbrohřbetí samci komunikují komplexním způsobem,
v němž hraje velkou roli řeč těla.
To, kde sedíte a jak se pohybujete, o vás mnohé vypovídá.
Ubwuzu vyzývá Gicurasiho tím,
že zamíří přímo k němu.
Jako vůdce tlupy by ho měl Gicurasi zahnat.
Ale nic nedělá.
Teta je pozorně sleduje.
Konfrontace mezi stříbrohřbetými samci může rychle eskalovat.
Ubwuzu zaútočí.
Stříbrohřbetí samci jsou víc než dvakrát větší než dospělý muž.
Také jsou mnohonásobně silnější.
A bitky mohou končit smrtí.
Ubwuzu vychází z boje bez úhony.
Ale po Gicurasim není ani stopy.
Gicurasi souboj přežil.
Ale dostal co proto.
Mladší samec ho porazil před celou tlupou.
Jako dominantní samice
musí Teta tlupě ukázat, koho podporuje.
Odejde se starším samcem.
A tlupa ji následuje.
Za pět let vedení
si Gicurasi vysloužil jejich loajalitu.
Ubwuzu se dočkal odmítnutí.
Ne každý stříbrohřbetý samec má předpoklad vést tlupu.
O úspěchu či neúspěchu rozhoduje charakter.
Pabla jsem poznal jako tříletého.
Ale už tehdy bylo jasné, že je mimořádný.
Díky adopci a výchově silného dominantního samce
byl v osmnácti
připravený sám se stát vůdcem.
VĚK 18 LET
Odtrhl se, aby si vytvořil vlastní tlupu,
Pablovu tlupu.
Pablo byl ovšem nekonvenční vůdce.
Když se mu postavil stříbrohřbetý rival
z jeho vlastní tlupy,
nepustil se s ním do boje,
ale využil příležitosti a uzavřel s ním mocné spojenectví.
Agresi vyměnil za spolupráci
a díky ní tlupa čím dál víc prosperovala.
Na svém vrcholu měla Pablova tlupa 65 členů,
byla nejpočetnější známou tlupou goril horských.
Jejím členem byl i mladý sameček, který se jednou sám stane vůdcem.
Gicurasi.
Ale teď je Gicurasiho pozice v ohrožení.
Otázkou je, jestli se bude bránit,
nebo se naučí s Ubwuzuem spolupracovat.
Ačkoli Gicurasiho porazil v souboji,
zbytek tlupy Ubwuzua stále neuznal jako vůdce.
Ani Teta.
Bez podpory dominantní samice
si možná Ubwuzu nikdy tlupu nezíská.
Ovšem Teta možná mění názor.
Tím, že opustila Gicurasiho a postavila se po bok Ubwuzua,
dává najevo svou podporu mladšímu samci.
A Gicurasi se stahuje.
Vůdcem Pablovy tlupy se stal Ubwuzu.
Ale to je teprve začátek.
Převzít vedení je jedna věc.
Udržet si ho a ochránit ostatní je věc druhá.
Do tlupy přibyla nově příchozí,
samice z druhé strany hory.
Inyange opustila tlupu, do které se narodila,
a přidala se k Pablově tlupě,
aby mohla založit vlastní rodinu.
VĚK 6 LET
Je to těžký krok, ale vede ji instinkt.
Zabrání příbuzenskému křížení.
Na novém místě si musí vybudovat vztahy,
ale v Pablově tlupě je pořád vnímána jako cizinka,
a tak musí našlapovat opatrně.
Ubwuzu a Gicurasi musí upravit svůj vzájemný vztah.
Teď, když je Ubwuzu u kormidla,
musí se naučit krotit svou agresi
a Gicurasi se zase musí naučit respektovat jeho autoritu.
Pořád je mezi nimi napětí,
ale jejich řeč těla naznačuje, že se mezi nimi možná rozvíjí spolupráce,
což zbytek tlupy uklidňuje.
Na pomezí mezi bděním a sněním
vyjadřují silný smysl pro pospolitost a sounáležitost
pomocí něžných fyzických kontaktů.
Je to intimní a nezaměnitelný znak semknuté gorilí rodiny.
Mladší členové tlupy nevydrží odpočívat dlouho.
Ubi už se také vrtí.
Opouští matku a vyráží na průzkum.
Imfura se zotavuje z dalšího výprasku.
Přišel skoro o veškerý významnější kontakt s tlupou.
Zdá se, že Ubi je jediný přítel, který Imfurovi zbyl.
Ale něco není v pořádku.
Ubiho matka je opodál.
Zdá se, že Imfuru varuje.
„Drž se od mého dítěte dál.“
Všichni se k Imfurovi obracejí zády.
Inyange, nově příchozí samička,
tlupu už nějakou dobu pozoruje.
Zejména Tetu.
Vztah s dominantní samicí by mohl pro Inyange hrát významnou roli.
Pokud Teta Inyange dovolí, aby se přiblížila k její rodině,
bude to signál pro zbytek tlupy.
A zdá se, že ji Teta vítá.
Dokonce Inyange dovolila, aby pochovala její mládě.
Mladé samice to dělají instinktivně.
Připravuje je to na mateřství.
Příchod Inyange je dobrým znamením
jak pro Pablovu skupinu, tak pro Ubwuzua.
Gorilí rodiny se neustále snaží rozrůstat.
Ve velikosti tlupy je síla.
Inyange přišla v obzvláště příhodnou chvíli.
Ubwuzu převzal vedení tlupy a touží po vlastních potomcích.
S příchodem nových samic…
a doufejme i s novými potomky na cestě
se tlupa může rozrůstat a stát se pod Ubwuzuovým vedením silnější.
Imfura je ze života tlupy vyloučen už několik měsíců.
Brázdí teď horský svah sám.
Gorilí les ohraničuje zeď.
Imfura dospěl na okraj jejich světa.
Vstoupil do světa lidí.
Žijí tu po tisíce let.
I oni jsou závislí na půdě.
Vztah mezi lidmi a gorilami
byl vždy náročný.
Když jsem byl ve Rwandě před téměř 50 lety,
pytláctví dovedlo populaci goril až na pokraj vyhynutí.
V pohoří Virunga zbývalo asi jen 250 goril horských.
Nebýt Dian Fosseyové, možná by tam nezbyla žádná.
Když pytláci začali zabíjet gorily, které poznala zblízka a které milovala,
zasvětila svůj život jejich ochraně.
Ať to stálo cokoli.
NIKDO NEMILOVAL GORILY VÍC ODPOČÍVEJ V POKOJI, DRAHÁ PŘÍTELKYNĚ
Průkopnický výzkum goril, který zahájila, pokračoval i po její smrti.
V průběhu let se její myšlenkou ochrany goril inspirovalo mnoho dalších
ve Rwandě i mimo ni.
A pokusy o jejich záchranu byly čím dál úspěšnější.
Dnes se gorilí populace ve Rwandě víceméně zotavila.
Ale zatímco počet goril roste,
hory ne.
Co to znamená pro Imfuru?
A kam odsud půjde?
Na stejné ploše se nyní tlačí větší počet goril.
Ovlivňuje to jejich chování i vzájemné vztahy.
Imfura není v Pablově tlupě vítaný.
Vylezl na vrchol hory
a byl i na úpatí.
Docházejí mu možnosti.
Možná je mu souzeno být osamělým samcem,
tím nejnepředvídatelnějším zvířetem v horách.
Ubwuzu má teď pevné postavení vůdce.
Tlupa je stabilní a rozrůstá se.
Jsou tu dvě čerstvá mláďata.
Jedno z nich je Inyanžino.
První potomek Ubwuzua v roli vůdce.
Gorilí novorozenci jsou na svých matkách zcela závislí.
A gorilí matky jsou svým mláďatům plně oddané.
Prvních pár měsíců života jsou nerozluční.
Inyange je prvorodička
a je pochopitelně nervózní.
Ubwuzu ji bedlivě sleduje
a daří se mu ji úspěšně chránit.
Ale jako dominantní alfa samec
nemůže Ubwuzu hlídat jen Inyange.
Jeho pozornost si žádají i další samice.
Tato gesta jsou pozvánkou k páření.
Ubwuzu přijímá
a nechává tlupu bez ochrany.
Zatímco Ubwuzu upíral pozornost jinam,
stalo se něco hrozného.
Inyange zabili mládě.
Podle typu zranění za tím stojí gorila.
Obklopí ji ostatní samice z tlupy.
Jen Inyange ví, co přesně se stalo
a kdo je viníkem.
K tlupě se sice připojila teprve nedávno,
ale její ztráta zjevně dolehla na všechny.
Inyange se stáhla.
Ale aspoň není sama.
Ubwuzu byl otcem mláděte.
Ale nedokázal Inyange a jejich potomka ubránit.
Už jsou to čtyři dny, co Inyange zabili mládě.
Taková ztráta mláděte
by mohla oslabit důvěru tlupy v jejího vůdce,
a dokonce tlupu rozdělit.
Prozatím se však všichni semkli kolem Ubwuzua.
A Inyange je po jeho boku.
Něco ji vyděsilo.
Vrátil se Imfura.
Její reakce Ubwuzuovi říká vše, co potřebuje vědět.
Inyanžino mládě zabil Imfura.
A teď je hrozbou pro všechny.
Ubwuzu zaútočí.
Ale Imfura je teď mnohem silnější.
Gicurasi se přidá.
Imfura prchá.
Není však daleko.
Poslední rok
byl sice ze života tlupy vyloučen,
ale nikdy ji úplně neopustil.
Teď ovšem překročil hranici.
Zabil člena vlastní rodiny.
Tlupa se semkla kolem svého vůdce Ubwuzua.
Ten ji teď vede na misi.
Imfura stoupá po svahu.
Jenže tu není sám.
Ubwuzu je mu v patách,
s Tetou a Gicurasim po boku.
Vytlačují Imfuru pryč.
Imfura přechází do dalšího údolí sám.
Možná tam měl skončit už dávno.
Nebo by zkrátka už další výprask nezvládl.
Je možné, že teď bude Imfura bloumat horami sám celé roky.
Nebo si jednou najde vlastní rodinu.
To ukáže čas.
Minimálně jednomu členovi tlupy bude Imfura chybět.
Ubi je asi příliš mladý na to, aby pochopil, co se tu odehrálo.
Ale Imfura byl jeho přítel.
A teď je pryč.
Nicméně Ubi je stejně jako malý Pablo velmi přizpůsobivý.
Vypadá to, že je odhodlaný si pořídit nového velkého přítele.
Ubwuzua.
Pro Ubwuzua to byl obtížný rok,
ale dorostl do role vůdce.
Přátelství s Ubim je možná přesně to, co teď v životě potřebuje.
Gicurasi už tu nevelí,
ale plní novou roli podporou mladšího, silnějšího alfa samce.
Má spoustu znalostí a může Ubwuzuovi v mnohém pomoct.
Možná to bude nejdůležitější role jeho života.
Teta sehrála při předání velení zásadní roli.
A teď se jí i její rodině daří.
Jejímu mláděti jsou skoro dva roky.
Nabírá na síle
a rozvíjí svůj charakter.
Inyange si prošla těžkým obdobím.
Přišla o první dítě
a můžeme si domyslet,
že ji to natrvalo poznamená.
Ale už je právoplatnou členkou Pablovy tlupy
a součástí toho, na čem gorilí život stojí.
Rodiny.
Pablova tlupa není ideální rodina.
To není žádná.
Ale ustála společně těžké chvíle.
A právě teď má Pablova tlupa dobré vyhlídky.
Ostatně i celý druh.
Dnes žije v pohoří Virunga přes 600 goril horských.
Od mé první návštěvy skoro před 50 lety se jejich populace více než zdvojnásobila.
Je to jeden z největších ochranářských úspěchů, které jsem zažil.
Možná za ním stojí hluboké pouto,
které lidi ke gorilám váže.
Pouto, které se mě drží celý život.
A všechno to začalo jednou výjimečnou malou gorilkou.
Navzdory těžkému startu do života
z Pabla vyrostl silný a charismatický vůdce.
Zůstal své rodině oddaný až do samého konce.
Toto jsou jedny z posledních známých záběrů Pabla.
Ve věku 33 let,
když bránil svou tlupu před gorilím rivalem,
tento úžasný stříbrohřbetý samec zemřel.
Nikdy na něj nezapomenu.
Ani na to, jak mě ovlivnil.
Formuloval jsem to takto:
„Vnímám větší význam ve výměně pohledů s gorilou
než s kterýmkoli jiným zvířetem.“
A za tím si stojím.
Myslím, že je to tak.
Překlad titulků: Barbora Vrbová