Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Belégzés...
és kilégzés.
Nyújtsuk ki a jobb lábunkat,
közben a csípő szorosan simuljon a talajra!
IRODALMI CSODA MADDA GENTILI
Egy ideig tartsuk ki a galambpózt,
nyújtsuk a gerincet, és fújjuk ki a levegőt!
Szép lassan nyissuk ki a szemünket!
A gerinc nyúlik, közben a mellkas kitárul.
Belégzés.
A lábfejet tegyük a talajra, és álljunk lefelé néző kutyába!
Fogjuk meg a jobb lábujjakat...
és kilégzés.
BÜSZKESÉG ÉS BALÍTÉLET
„Az újabb kutatások szerint az író, Jane Austen
bolondult az avokádóért.”
Jó munkát, drágám! Kilenckor felveszlek.
Szeretlek! Vanni.
...Eva nem tudott...
SZEXI MÉG MINDIG
Hát, én nem ezt rendeltem.
Köszönöm!
Drágám! Az almánk! Nekem készíttetted el?
El sem hiszem. Nagyon jól néz ki.
De ma este a te sikeredet ünnepeljük új igazgatóként, nem engem.
Veled lenni a legnagyobb sikerem, Maddina.
„Madda.”
Éljen!
Istenem! De finom!
Drágám, életem minden nője közül...
Így kezded a lánykérést? Életem minden nője közül?
Hányan vannak?
Hadd mondjam végig!
Életem minden nője közül te vagy a legegyszerűbb.
A legegyszerűbb? Milyen lánykérés ez?
Egyetlen okból vagyunk ma itt. Hozzám jössz feleségül?
Persze. De ma este nem lesz szerencséd.
Csodás! Hű, de menők!
- Istenem! Ez komoly? - Sosem volt még ennyire komoly.
- Hozzám jössz? - Persze, igen!
De... Ők is?
Hihetetlen.
Olyan fiatalok.
- Ízlik? - Igen.
- Hozzám jössz, Diana? - Igen!
Ez ilyen lánykérős hely? Mi folyik itt?
Megházasodni amúgy nem olyan kellemes.
Az ágyban minden este
a Háború és békével kezdesz,
de végül lánykérésekről készült videókat nézel.
Ezt te intézted?
Egymagad? Te megőrültél!
Érted őrülök meg.
Maddalena Gentili,
megosztanád a könyvespolcaidat az enyéimmel életünk végéig?
Igen, hát persze!
Istenem!
Kicsit be van dagadva az ujjam. Ide!
Istenem! Ez hatalmas!
Istenem!
- Elmentél? - Igen, mindjárt!
Csak még egy kicsit. Igazából...
- Nézhetnénk valamit? - Persze.
VIGYÉL EL ÚJRA!
Ne! Sajnálom, drágám, ne!
Ő egy barátom. Vagyis, nem.
Egy régi iskolatársamra hasonlít.
A zárdaiskolából. Nem megy, ha az apácákra gondolok.
- Keressünk mást? - Igen.
Köszi!
Istenem!
Igen, istenem, ez az!
Hozok egy kis vizet.
- Máris jövök... - Itt leszek...
Viszlát, Grazia! Akkor...
Találkozunk a következő ultrahangon. Hívjon, ha bármi kérdése van!
- Viszlát! - Jó, köszönöm!
- Madda! - Szia, anya!
Drágám, micsoda meglepetés!
- De jó! Gyere ide! - Meglepetés!
Jól nézel ki.
Hála az égnek, hogy jöttél! Nem bírom elviselni a húgodat.
- Ráférne egy utazás. - Bárcsak, anya!
- Szia! Az anyák sosem utaznak. - Oké.
Főleg három gyerekkel, tiszta kényszermunka.
Ne is fáradj!
Én szültem meg őket. Negyven öltés.
Emlékszem. De most én csinálok mindent.
Mégis csinálhatnál valamit. Melegszik a tej.
Ne legyen több 37 foknál!
Nem kaphat hideg tejet?
Begörcsöl a hasa, és azt nekem kell elintézni.
- Remek férfianya vagy. -„Férfianya.”
Nos, család, ha már így összejöttünk, hírem vannak számotokra.
...ezért nap mint nap változásokkal kell szembenéznünk...
Konfrontáció, feszültség és indulatok, egy hatalmas utazás ez...
- Anya, te csetelsz? - Mi?
Tartsd tiszteletben a magánéletemet!
Bele vagy őrülve ebbe a műsorba.
- Kapcsold ki! Beszélek! - Nem. Várj!
Kezdődik az új rész. Van benne ez a pár.
Látnom kell, szakítanak-e,
vagy elszúrják, együtt maradnak, és gyerekük lesz.
- Hallottalak. - Na, Maddale’, ne már!
Csendet! Család! Férjhez megyek!
- Tényleg? - Mi?
Tényleg? Madda néni férjhez megy!
Drágám! Azt hittem, sosem jön el ez a nap.
Köszi, anyu!
- Biztos vagy benne? - Igen.
Tudom, sok a dolgod a gyerekekkel, de leszel koszorúslány?
Te és Stefano, természetesen.
Persze! A nővérem koszorúslánya leszek!
Istenem! De menő! Megoldom! Istenem!
- Én leszek a tanúd. - Jól van.
- Az jobb, mint egy sima koszorúslány. - Rendben.
Térjünk a lényegre! Lánybúcsú! Oké?
Mit szólnál egy utazáshoz? Elmegyünk nagyon messzire.
De legyen térerő!
Gratulálok, sógornőm!
- De... - A tej!
- Menj!
Még semmit sem szerveztem meg.
De tökéletes esküvőnek kell lennie,
mert Vanni sok fontos embert fog meghívni.
Nem mintha ti nem lennétek azok...
De a kulturális szférából és a kiadóktól is jönnek. Nem lehet baki.
Micsoda? Milyen baki?
- A te esküvőd, te vagy a főnök. - Pontosan.
Igen...
Valaki miatt ideges vagy.
Nem, anya.
- Nem, Adelaide nem csak anyós. - Barát?
Holnap a leghíresebb római esküvőszervezővel találkozom.
Halló, Igaz Szerelem Esküvőszervező! Miben segíthetek?
Megjátszod a szűzlányt?
Ne!
Miért jöttél vissza?
Mondd meg te! Én inkább a férfiöltözőben lennék.
- De hív a kötelesség. - Menj el!
Én is örülök, hogy látlak.
Szia, Vale!
Még mindig szeretsz megérinteni.
Ez legalább nem változott.
Sportolni kezdtem, leadtam pár kilót.
Megtanítottál szeretni magamat, bárhogy nézzek ki.
Felmentést keresel?
Egyetértek.
Minek a kemény segg, ha nem használod?
Mi volt az a bohóckodás Vannival?
Milyen bohóckodás?
„Igen!
Igen!”
Fogd be! Téged csak a szex érdekel!
Vannak más fontos dolgok. Vanni csodálatos srác.
Egymásnak teremtettek minket. Ő az én almám másik fele.
Megjátszod az orgazmust a leendő férjeddel?
Az ilyen nők miatt vannak pasik, akiknek a húgycső és a csikló egy és ugyanaz.
Te mindig elélvezel?
Ha nincs székrekedésem, vagy nem vagyok fáradt.
Ha épp megvan, inkább az anált szeretem. De nem játszom meg magam.
Főleg nem azért, hogy gyűrűt kapjak.
Még mindig szükséged van rám.
Dehogy van.
Maddalena Gentili?
Igen! Én vagyok az.
Úgy örülök, hogy itt vagy, Maddalena. Sok fontos emberrel dolgozunk,
- csodás, hogy te is eljöttél. - Köszönöm!
- Elkél a segítség. - Tökéletes helyre jöttél.
Ismerem a legújabb trendeket. Instagramozható esküvő lesz.
Ha mondhatom, az én esküvőim feledhetetlenek.
Bár néha véget érnek. Viszont válási bulikat is csinálok.
Helyezd magad kényelembe!
Késni fogok, drágám.
Feltartottak. Találkoztam egy régi barátommal.
Semmi baj. Várunk.
Beugrok a cukrászdába, veszek valamit, jó?
Hagyd! Ne pazarold az időt! Csak gyere!
Van itt egy. Hozok valamit, nemsoká jövök.
Oké, de ne késs! Ismered anyámat.
- Oké, tudom. - Szia!
Szia!
- Nyisd ki! - Mióta van ez a blokk?
Már megint? Nincs blokk. Te vagy a blokk. Engedj kiszállni!
Hüvelyszárazság? Viszketés?
Tapasztalsz ilyesmit nyúlvibrátorral?
Vale, nincs időm. Késésben vagyok.
- Még mindig itt vagy? - Vagy 40-szer hívtalak.
- Már nem vagyunk együtt. - Kié ez a furgon?
- Beszélnünk kell. - Nem tudom megoldani a gondjaidat.
- Múltkor dugtunk! - Mert erőltetted.
Tényleg? És te megsajnáltál? Baszd meg!
Vágasd le a hajad, te barom!
Az egy kés?
Maga szerint normális elállni az utat a kis ügyei miatt?
Az egész utat? Ugyan!
Annak a nőnek nagyot kellett kerülnie.
Asszonyom...
elnézést!
Látja?
Az ilyen pasik azt hiszik, bármit megúsznak.
Milyen pasik? Hogy érti ezt?
Arrogánsak. Tudatlanok.
Soviniszták. Kórosan narcisztikusak.
Ez aztán sértő.
- Jellemző az ilyen nőkre. - Hogy mi?
Süteményt vesz egy puccos üzletben az anyósának.
Száz euró értékű süti miatt nem fogja megkedveli magát.
Kérem, hercegnő, máris viszem a hintómat. Késésben vagyok.
Provokált. Nem az én hibám.
Láttad, mi van a fickó nadrágjában?
Egy szuper segg.
Maddalena, végre!
Szia, Adelaide! Elnézést a késésért!
- Szia, drágám! - Szervusz!
- Hogy vagy, Erminio? - Szia!
Ne aggódj, cherie,
Judy vitello tonnatója hidegen tálalva is finom.
Judy, kérem, szolgálja fel!
Nagyon büszke vagyok rá,
mert ő a Könyvfesztivál történetének legfiatalabb igazgatója.
Nyilván nagyon bosszús leszek, ha nem kapja meg a munkát.
Sokkal tartoznak nekem.
Van egy listám néhány csodálatos íróval,
akik részt vennének a panelbeszélgetésen. Az jó, ugye?
Köszi, anya, de megoldom.
- Jól van. - Szerintem Niccolòval kéne kezdened.
Vagy Teresával. Ő vette meg a szomszéd
- dammusót, tudtad? - Tényleg?
Végre új arcok! Pantellerián mindig ugyanazokat látni.
Idén menjünk Ostiába nyaralni!
- A változatosság kedvéért. - Mióta nyugdíjba ment,
Erminio nem tudja a diákjait piszkálni és megbuktatni,
ezért engem piszkál.
- Megértelek, Erminio. - Beszélünk még róla.
Elég a munkából!
Híreink vannak.
Befejezted a könyvedet? Csodás!
Anya, elég a munkából.
Maddalenával összeházasodunk.
- Ez csodálatos! - Tényleg?
Ezt még szokták csinálni?
Igen, anya. A szerelem még divatos.
De Adelaidének igaza van, már nem olyan gyakori.
Koccintsunk rátok! Sok boldogságot!
Köszönjük!
Judy, hol van a sütemény, amit Maddalena hozott?
Petites madeleines-t hoztál.
„Proust-illat.”
Csodás.
De az esküvőre valami eredeti kell.
Nem a szokásos szertartás, amit valami esküvőszervező csinál.
Persze hogy nem. Én sosem...
Sosem keresnék fel esküvőszervezőt.
Azok az esküvők annyira kamuk.
Így van. És mi semmi kamut nem akarunk.
„Igen!”
Ez amúgy egy mechanikus nyelv. Sosem fárad el.
Bemutatlak egy isteni művészeti igazgatónak.
A neve Roberto. És tudok egy csodás helyet.
Egy kertészet csodás üvegházzal.
Oda kellene szerveznünk. Elküldöm az elérhetőségét.
Ha ott vagy, keresd Brunót, a virágkertészt! Ő nagyszerű.
Hihetetlen, mintha egy Pasolini-filmből lépett volna elő.
Adelaide, micsoda remek ötlet! Köszönöm! Imádom a növényeket.
- Elmenjünk a héten? - Jó lenne, drágám!
A Könyvfesztivál miatt tele van a naptáram.
Menj csak te! Nekem jó, bármit választasz.
Igaz. Az esküvő a menyasszony bulija. Mi csak kiegészítő elemek vagyunk.
Madeleine! Imádni fogod.
Sosem hittem, hogy lesz esküvőm,
de hogy te? Akár egy sci-fi.
- Ne már! - Ne már?
Emlékszel, hogy dobtad oda magad a legrémesebb seggfejeknek?
Leonardo nem volt seggfej.
Amikor befutottál, dühös lett, és felszívódott.
Egy kicsit bizonytalan volt. Talán nem illettünk össze.
De Vanni...
A szerelem egy talány.
- Oldottál már meg egyet is? Mi az? - Mit csinálsz? Ne!
Ez műanyag.
De vizes!
A vizes is abba megy.
Maddalenától sokat lehet tanulni.
Maddalena Gentili!
Igen. Ismerem magát?
Claudio, a Pinte & Fiori kertészet tulajdonosa 1995 óta.
- Stefano. - A koszorúsfiú.
Adelaide mondta, hogy figyeljek önökre.
És én mindig azt teszem, amit Adelaide mond.
Remek író, ugye? Maga is írt már könyvet?
- Igen. Olvasta? - Szórakozik?
A lányom nagy rajongója. Csinálhatunk egy szelfit? Elküldöm neki.
Persze, hogyne.
Ki fog akadni.
Mivel a lányom imádja magát, és Adelaide küldte,
nagy kedvezményt fogok adni bármi zöldségre, amit kér.
Nagyon köszönöm!
Akkor is, ha kibérelném a kertészetet egy esküvőre?
Így már értem. Adelaide azt mondta: „Valami nagyon különöset fognak kérni.”
Nem is tudom. Első alkalom lenne.
Menjünk az üvegházba! Jöjjenek!
- Menjünk! Erre! - Igen.
- Milyen szép! - Látod, milyen szép?
Hátul.
Mit bámulsz?
- Remek hely marihuánának. - Stefano, ne!
Mi van? A marihuána egy növény.
Vigyázzanak, lépcső!
NAGY ÜVEGHÁZ
Szuper ez a hely!
Adelaidének mindig igaza van.
A szervezéssel kapcsolatban Bruno, a kertész segíthet.
Ő a virágkertészünk.
Bruno! Vevő érkezett!
Az üvegházban akar férjhez menni.
Ezt nem hiszem el.
Én sem.
Örvendek. Bruno.
Stefano. Maddalena.
Magukra hagyom önöket. Megyek epret szedni a lányomnak.
Ő a menyasszony. Én a koszorúsfiú.
Maga férjhez megy?
Miért itt?
Egy vevőjük ajánlotta. Az anyósom, Adelaide.
Az író az anyósa.
- Sok szerencsét! - Adelaide imádnivaló.
Nagyon közhelyes az anyós és a menye, akik nem jönnek ki.
Adelaide nagyon dicsérte magát.
Állok rendelkezésére.
Meleg van idebent, nem?
Szeretnék néhány cserepes almafát. Gyümölccsel.
És még?
A pincérek leszedik majd, és egészséges, friss gyümölcslevet készítenek?
- Remek ötlet. - Lehetetlen.
- Azt mondta, rendelkezésünkre áll. - Harminc fa kellene ide.
Honnan szedjek annyit? Ráadásul gyümölccsel.
Látom, nem szereti a hétköznapi dolgokat.
Ha férjhez akar menni, így kapja meg.
Ami igazából elég menő. A kicsi almafák olyan...
- Túlzás? - Igen. Pontosan ezt...
- Ste’... Menj! - Megnézem a növényeket.
A természet nem megvehető.
Ha az almafa nem akar gyümölcsöt hozni, nem is fog.
Nem lehet irányítani.
Ha meggondolná magát,
az üvegház és én állunk rendelkezésére.
- Nem akarok sima esküvőt. - Minden jót kívánok.
Gyerünk! Menjünk! Nem bírom ezt a fickót.
Itt nem esküszöm. Beszélek Adelaidéval.
Nem lehet. Kell egy citrom.
Most! Sürgős.
Bruno! Elnézést! Kérnék egy citromot.
Válasszon nekem!
Ősember, ostoba paraszt, bunkó.
A tetovált karjával. A jó nagy karjával. Utálom a tetoválásokat.
Mi ez?
- Nem érzel valamit? - Virágillatot? Nézz körül!
Nem. A fickó illatát. Színtiszta tesztoszteron.
Amitől kihullik az ember haja. Ő úgy is dögös lenne.
Nem érdekel. Utálom őt.
- Jó egy gyűlöletdugásra. - Micsoda?
Utálod őt, de dögösnek is tartod.
Nem tudsz olvasni az érzéseidben?
Az baj. Menjünk!
Nem megyek sehová.
Pont ez a baj.
- Hová megyünk? - Átlépünk a tudat alatti portálon.
Ez meg mi? Most már portálokon lépünk át?
Továbbfejlesztettem.
- Istenem! Terhes vagyok? - Nem.
Szerencsére ügyes vagy a fogamzásgátlásban.
Akkor miért vizsgálsz azzal az izével?
A munkaeszközöm.
Meg tudod mondani, mi van a hasadban?
Gyomorsav? Reflux? Fekély?
Pillangók. A hasban. Szerelem.
Folyamatban.
De lehet egyszerű vonzódás, adrenalin, esetleg csak szorongás és stressz.
Madda, meg kell tanulnod felismerni az érzéseidet.
Nem veheted semmibe.
Jól tudom. Jaj!
Koncentrálj! És ha megkérdezem, hol van a haragod?
Nem, gondold végig!
Így van. A fejed felrobban, az izmaid megfeszülnek.
Akkor mi ez a nyomás itt? Mintha...
Gyötrelem.
A boldogság a szívben van?
A szívedben, az agyadban,
a bőrödön, az egész testedben.
Csak akkor érzed, ha kiegyensúlyozott vagy.
- És végül... - Mit csinálsz? Ne már!
Istenem! Lángol!
- Hogy olthatom el? - Nem lehet.
Bruno miatt lángolsz.
A tested és az elméd egyek.
Ha nem veszed figyelembe a jeleket, boldogtalan leszel.
Légy jó magadhoz, lépj kapcsolatba az érzelmeiddel,
értsd meg, honnan jönnek, és miért!
Jelen kell lenned, Madda!
Ahogy az apácák mondták: „Intelligens vagy, de lusta.”
Most már az apácáknak van igazuk! Ne már!
- Maddalena kisasszony! - Igen?
Ön Grazia asszony lánya? Remek.
Az édesanyja végzett.
Most kivesszük a csöveket, és hazaviheti őt.
Sokat dolgoztunk, és elfáradtunk kissé.
Nem, mert ha a lányaim meglátnak...
És az miért baj?
- Nem mondtam még el nekik. - Mert szégyellsz engem.
- Szégyellsz engem, mert csúnya vagyok. - Nem, de...
- Te meg gyönyörű vagy. Jövök... - Hagyd abba!
- Nézd, ki van itt! - Kérem!
Te csodás vagy, nekem meg lejár a szavatosságom.
- Ne mondj ilyet! - Jobbat érdemelsz.
Ki adna nekem új parókát minden héten?
- Az a szexhez kell. - Oké.
- Elhamvasztatnám magam veled. - Ugyan már!
Vegyünk egy hamvasztókemencét? Na, jó buli lesz!
Örökké szexelhetünk. Hamuvá válva szexelünk.
Elég! Mutassanak tiszteletet! Itt emberek szenvednek.
- Ki szenved jobban nálunk? - Én.
Mintha iskolában lennék.
- Szia, anya! Gyere! - Szia!
- Igen. - Jó estét!
Lucio, egy barátom.
- Örvendek. - Maddalena.
Az édesanyád csak rólad beszél. És a húgodról.
Bár ő is mesélt volna magáról!
- Nem hitte, hogy ilyen sokáig bírjuk. - Mi...
Nem, a barátságunkra gondoltam...
- Nem hitte, hogy kitart. - Rendben.
Anya, lejár a parkolójegyem. Gyere! Segítek.
- Örültem, Lucio! - Viszlát, Maddalena!
- Hívj majd videón! - Hogyne.
Viszlát, nővér! Elnézést!
Nővér!
Mondja!
A főnővér nagyon jó, de nincs túl jó humora.
- A barátodnak viszont van. - Jópofa, ugye?
Igen, kicsit túlzottan is.
- Mióta ismered? - Szerelem első kórházi kezelésre.
Anya, ebből ne csinálj viccet!
Mit szólnál egy esküvőhöz egy üvegházban, növények között?
És szúnyogok között? Ugyan már, Rómában rengeteg szép templom van.
Igen, de valami különlegeset akarunk.
Ki? Te és Vanni?
Igen, anya. Vanni és én. Akkor jutott eszünkbe, amikor a szüleinél ebédeltünk.
A szüleinél.
Hadd mondjak valamit, Madda! Ez a te esküvőd.
Neked kell hogy tetsszen. És persze Vanninak.
Téged kell kifejeznie. Ahogy a könyved.
Az miért lett olyan sikeres?
- Mert őszinte volt. - Persze hogy az volt.
Az első könyv egy ironikus életrajz volt.
De volt benne mélység.
Sikert aratott, mert a világ tele van bizonytalan lányokkal,
akiknek kevés az önbizalmuk, mint az írójának.
Adelaide a fején találta a szöget.
Azt hiszem, az a kommunikációs stratégiája, hogy kiveszi belőle
azt a hétköznapi érzetet, ami az átlagos lány sajátja.
Maddalena viszont pezseg. Ez az erőssége.
- Rólam beszélnek. - Nem, maszturbálnak.
Kár, hogy csak fejben.
Drágám!
- Már vártunk. - Megjöttem.
- Helló, mindenki! - Szia!
- Szia, Madda! - Helló!
Hozok egy poharat.
Cuki bújós cica vagy, csak túl szőrös.
A poharad, Maddina.
Szerintem Maddalena történetét műfajok keveredéseként kell elmesélni,
egy crossover, egy mashup,
mint egy új Sally Rooney és Elena Ferrante együtt,
ahol a popkultúra az inspiráció.
Én először is azt szeretném tudni, hogy miről szól ez a regény.
Hogyne.
Mondd meg neki, hogy te sem tudod!
A generációm egy jellegzetes története arról,
hogy milyen bonyolult a kapcsolatunk a szerelemmel.
A fő motívumok a megértés, az összefonódás,
- rátalálás az almánk másik felére. - Szerelmi történet. Avantgárd.
Elloptad az idézetemet.
- Madda... - Nem! Igazából
a főszereplő egy nő, számos árnyalattal,
és az a nehéz számára, hogy meghatározza önmagát
egy stabil kapcsolatban.
Általánosságban.
Miért érdekel ennek a boszorkának a véleménye?
Kapcsolatok, persze, de feminizmus is.
Ez egy romantikus történet, de ízléses, nem egy limonádé.
Nem olyan, amit az újságosnál árulnak.
- Kell egy promóciós turné. - Persze.
- Kit vonjunk be? Hol legyen? - Arra gondoltam...
Hozok még egy üveg pezsgőt.
Madda, a kéziratod...
Elküldi. Nemsokára. Ígérem.
Reméljük, hamarosan jön egy taxi. Járnak itt taxik?
Menjünk egy kocsival!
A külvárosról jut eszembe, hogy ment a kertészetben?
Remekül. Mármint...
Az összes barátom bolondul az üvegházas esküvőtökért.
Annyira menő!
Még nem volt alkalmam megnézni.
- Nem? - Nem?
De biztosan ott lesz az esküvő.
Kérlek, s'il te plaît, tűzzétek ki a dátumot,
mielőtt valaki ellopja az ötletet!
Rendben.
- Drágám! - Drágám, ne! Még nem végeztem! Menj ki!
Akkor zárd be az ajtót!
Szégyelled magad?
Nem. De nem kellemes.
Maddina! Akkor is édes vagy, ha a vécén ülsz.
Megvannak az építész vázlatai.
A könyvespolcok melletti szobában ki tudnánk alakítani a dolgozómat.
Könyvnek nem esik bántódása.
Mit szólsz?
Nem, szuper. Persze.
Szükséged van helyre a munkádhoz.
Csodás.
Biztos vagy benne, hogy az üvegház jó ötlet?
Persze. Miért?
Nem kell azt csinálnunk, amit anya mond.
Ha nem vagy benne biztos, keresünk mást.
Nem, bízom anyád ízlésében.
Csodálatos lesz.
Csodálatos lesz, mert mi ketten leszünk ott.
Mi az?
Semmi. Egy ideje nem tudok írni.
Az első könyvem rólam szólt, ironikusan. Könnyebb volt.
Talán már nem megy.
Dehogyis. Ez csak a második könyv átka.
Képzeld el, hogy már kijött!
Már a harmadikat írod.
A harmadikban az író arról ír, amiről akar.
- Rendben. - Az ágyban várlak, Maddina.
„Madda.”
Vannak pillanatok, amikor...
Ááá! Segítség!
Miért csinálom ezt?
Segítség... nincs ötletem...
Nem, Vale, most nem kell a kioktatás.
Pedig most tökéletesen alkalmas.
- Ha nem mész el, leöntelek. - Benedvesítem én magam.
És amúgy sem vagyok igazi. Te viszont igen.
Még ha a saját árnyékodnak is látszol.
Köszi.
Saját magad ellensége vagy.
Csak korlátozod, akadályozod és cenzúrázod magad.
Át kell lépned a határokat.
Gyere velem!
Hová?
Lépjük át a határt!
Gyere!
Jó.
Tudja, kisasszony, hogy nyitott ajtónál pisilt?
Tiltakozom, bírónő, a saját otthonában volt.
- Ott volt a leendő férje. - Az szexi.
Elutasítom a tiltakozást.
Feltenném a kérdést,
hogy hol volt, amikor először szellentett a vőlegénye előtt?
Tiltakozom, bírónő,
a szerelem és a vádlott bélműködésének múltja
nem lényeges eleme az eljárásnak.
Elutasítom.
Ágyban voltunk. De aludtam, esküszöm.
Nem aludt. Csak úgy tett.
És a takaróval leplezte.
Ugyan, mindenki ezt csinálja.
Persze, dobjuk ki a civilizációt, a jó ízlést és a jó hírünket!
Az ügyfelemnek joga van gusztustalannak lenni.
A „gusztustalan” talán erős kifejezés.
A gusztustalanság miatt mások elítélhetnek minket.
Egy nőről beszélünk.
Előítéletek. A nők borzalmas dolgokat csinálnak. Nyitott szájjal esznek,
böfögnek, piszkálják az orrukat a pirosnál,
káromkodnak, és nem mindig mosakodnak túl alaposan.
Ha ügyfelem bármiben is bűnös,
az az unalmas norma, amit magára erőltet,
és ami nem hagyja, hogy szabad életet éljen,
sem a munkában, sem az ágyban.
Maddalena Gentili nem képes már
tejszínhabot enni, és bemaszatolni az orrát.
Nem bír slampos lenni, még télen sem,
és kidobta az összes menstruációs bugyiját!
Hogy lehet tangát viselni, amikor megvan? Ez bűncselekmény.
Ha azzal vádolják, hogy nem viselkedik elég nőiesen,
büszkén vállaljuk a bűnösséget.
És Maddalena számára ennek elfogadása
az egyetlen mód, hogy újra önmaga legyen.
Egy boldog Maddalena. Végeztem.
A tárgyalást bereksztem.
Nagyon szeretnék itt férjhez menni, úgyhogy...
Én... Nézze, Bruno... Hirdessünk fegyverszünetet!
Nem, az úgy hangzana, mintha veszekedtünk volna...
Inkább kompromisszumra gondolok.
Igen. Meg kell beszélnünk.
Megcsinálom.
Az anyám nem bízna egy bűnözőben.
Biztos vagy abban, mit láttál?
Igen, mondom neked.
Jó. Ha visszajövök a Könyvfesztiválról, elmegyünk együtt.
Sajnálom, hogy minden rád marad.
- Ugyan. - És még a könyv is.
Jut eszembe...
Két fiatal amerikai író, akik sokat adnak el.
Inspirálódj, lopj! Másolj, még a legjobbak is csinálják.
- Köszi! - Koncentrálj a könyvre!
Ne foglalkozz a kertésszel, aki nem az életünk része!
Hogyne, persze.
- Megígéred? - Persze.
Csodás.
Céklás spagetti pecorinó sajttal.
Ricottával és provence-i fűszerrel töltött cukkinivirág.
- Csodás, bravó! - Ízlik?
- Köszönöm!
Elviszi? Kárba vész.
Nem sértésből. Remek az íze. Finom.
- Elviheti. Következő! - Az ízek egyensúlya... Köszönöm!
Köszönöm, Maddalena! Mehetünk.
Kárba vész.
Maddalena, egy kis mise en place.
CSOKOLÁDÉS TÚRÓTORTA
VÖRÖSBÁRSONY-TORTA
- Ez lesz az? - Ez jobb. Ez itt.
Ta-dam!
Értem. A tulipános dekoltázs. Elrejti a legjobb tulajdonságodat.
A legjobbat.
Szép!
Nem jó esküvőre.
- Az előző. - C'est parfait.
Könnyedén elegáns. Imádom a köpenyes fazont.
- Az nem tüll? - Nem orgazmus a neve?
- Organza! - Organza.
- Mész valahova később? - Én? Nem, miért?
- Kiöltöztél. - Köszönöm!
- Mi az? - Gyere!
- Meg kell tudnunk, hol van. - Ki?
Az a bűnöző.
Félek tőle. Nem akarom az esküvőmön látni.
- Ki kell találnunk valamit. - De mit?
- Hová mész? Ne hagyj itt! - Gyere!
Megőrültél.
- Mi az? - Tökéletes.
- Borzalmas. - Tökéletes!
- Vedd fel! - Nem.
Három órámba telt felöltözni.
- És a sityak. - Most mostam hajat.
Nem ismerhetnek fel.
Miért hallgatok rád?
- Te vagy a koszorúsfiúm. - Ez igaz.
- Hogy festek? - Remekül.
Te nem.
- Szép cserép. - Szép, mi?
- Keressük a bűnözőt! - Igen.
- Emlékszel rá? - Álmodtam róla.
- Mi ez a szag? - Nem én. Zuhanyoztam.
Ez trágya.
Aztán jöhet a föld.
Itt vannak. Bújj el!
- Ők azok. - Csak dolgoznak.
Ez a magánszféra megsértése.
Nem minden jó dolog legális.
Eltelt három óra.
Rád nem vár egy esküvőszervezés, egy könyv meg egy saját élet?
- Megfogod? - Ne hagyd, hogy...
- A koszorúsfiúm vagy. -„Koszorúsfiú.”
A fenébe! Mindegy, hogy keretezem, dögös marad. Nézd meg!
Srácok!
Félek, igazad volt. Nézd!
- Közelíts rá! - Csinálom.
- Nem tudok jobban. - De gáz!
Látod?
Dögös és rossz. Még szexibb.
Szexi? Úgy gondolod?
Hallgass!
- Meglátott! - Idejön!
Várj! Gyere!
- Basszus! - Igen, az az.
Segíts!
- Mit művelnek? Ez valami fétis? - Nem, de beszélnünk kell.
És láttam a videót, amin...
Bruno, tudom, hogy rendes fickó vagy, de tartozol egy magyarázattal.
Mit adtál azoknak az embereknek?
Magokat adok a srácoknak.
Ha börtönbe kerülnek, legyenek gyógynövényeik, virágaik.
Nem mondtam, mert nem tartottam fontosnak.
Jót tesz, ha növényt nevelnek odabent. Nekem segített.
Nem kevernélek bajba. Fontos nekem ez a hely.
Nem szívesen vettem fel bűnözőféléket...
- Én feltételesen vagyok. - Hallgass végig!
De bízni akarok benned. Lehet?
Tudnom kell, hogy minden oké, ha ilyen ügyfélről van szó.
A nő kitalált valami mesét.
Író. Gazdag a képzelete.
És ha most visszakaphatnánk a ruhákat, kérem.
Trágyáznunk kell.
Igen.
Cla'.
Mit kell tennem, hogy lecsukjanak, és ő mentsen meg?
Elnézést a történtekért, Claudio!
Talán túl gazdag a képzeletem,
de attól még lehet itt az esküvőm, ugye?
Nem örülök.
Ha nemet mondok, a lányom nem szól hozzám többé.
Köszönöm! Nagyon köszönöm!
Nem tőle kellene bocsánatot kérned.
- Szabad? Kérem? - Nem.
Nézze, sajnálom. Tényleg.
- Kimosom a ruhát. - Kösz.
Beszélnem kellett volna magával, nem bajba sodorni.
De olyan keménynek tűnik.
Mert nem öltönyben járok?
Maga utálja a közhelyes dolgokat, nem? És mégis bedől az ilyesminek.
Olyanok felett ítélkezik, akikről szart se tud.
Milyen pipa, tutira beindult!
Mit szólnál egy kis gyűlöletdugáshoz?
Maga nem jobb ennél, Vöröske?
Nem. Úgy címkézi az embereket, mint a befőttes üvegeket.
Nehéz megszabadulni a képtől, ami a magafajták fejében él róluk.
Semmi bajom velük, igazából...
Sok barátom van, aki bűnöző.
- Tényleg? - Igen.
- Például? - A saját sírodat ásod.
Például Stefano barátom. Elkapták, mert füvet szívott.
Mit beszélsz?
- Én magam is szívtam már. - Nagy ügy.
Mi van még? Valaki, aki nem fizette be a büntetést?
Vagy nem fizette a közös költséget?
- Figyeljen! - Ne nehezítsd meg!
Kérj bocsánatot, és nyomd a falnak!
Ha maga szerint bűnöző, aki füvet szív,
szóljon, vagy meneküljön!
Rosszabbat is tettem már annál. Sokkal rosszabbat.
Megijeszted, Bruno. Fejezd be!
De megijedtem.
Megvan a mese a férfiről és a medvéről?
A nők jobban félnek, ha egy férfival maradnak egyedül.
Nézz rá! Megrémült.
- Ez nem oké, Bruno. - Jön a punciidomár.
Csak azt mondom...
Azért vagyok itt, mert komolyabb ügyem volt.
Madda, tedd az egyik melledet a szájába, és megnyugszik.
- Mit számít ez most? - Mindig számít.
Dühkezelési gondjaim vannak.
Családi vonás.
Régen nagyon rosszul reagáltam volna az ilyesmire.
Dolgozom rajta.
Elnézést. Elragadtattam magam a tökéletes esküvő ötletére,
ami nemcsak az anyósomnak, Adelaidénak kell megfeleljen,
de nekem is. Nehéz ügy.
Az anyósa kemény.
Az általános iskolai irodalomtanáromra emlékeztet.
Utált engem, mert a szüleim sosem mentek be hozzá.
Azóta nem tanulok.
Nagy kár, de megértem.
Ez az almafás ötlet
a magáé vagy Adelaidéé?
Ő csak az üvegházat javasolta. Az almafát én szeretném.
Rendben.
Keressük meg őket!
- Lehúzzam az ablakot? - Nem, jó így.
Remek, Bruno. A kedvesség fontos.
Hogy az ágyadba csalogasd.
Nem, emberi lényként fontos.
Persze, hogy mindet becsalogasd.
- Tessék? - Mi az?
Nem mondtam semmit.
Biztosan? Hallottam valamit.
Csinos, mi?
- Nem. - Nem.
- Nem? - Nem.
Most már kicsit melegem van.
Persze, amennyi hormon kering idebent.
Szemed az úton, Bruno!
Tényleg meleg van. Lehúzom az ablakot.
- Egyre ügyesebb. - Nem igazán.
Lehúzom az enyémet.
Remek. Az ösztönöket el lehet nyomni, ha viselkedsz.
Kell egy hideg zuhany.
- Mármint a meleg miatt. - Persze.
Nézd, ott buli van!
Belógjunk?
Oké.
Ez nem csak egy buli. Esküvő.
- Helló! - Helló!
Nincsenek a vendéglistán, ugye? A dress code „elegáns orgona”.
- Nagy kár. - Ne!
Le kell szállítanunk egy növényt az ifjú párnak.
Úgy összezavarsz szombatig
Szinte rosszabb, mint beszélik
De mégis van veled ez a varázsos valami
Van valami Egy gyönyörű valami
Mondd, mikor érsz már ide Foglalom a helyed
- Hová tegyük? - Mondjuk, az ajándékokhoz.
- Mondjuk. - Mondjuk.
- Arra. - Igen.
Nem maradok itt egyedül
A legszebb rózsa is elhervad egyszer
Megvárlak hát
De nem egész életemben
Fordulj ide hozzám Az éj véget ért
- Ezt a fikuszt meg kell metszeni, ugye? - Ez egy citromfa.
- Add ide! - Mit művelsz?
Fordulj, fordulj ide hozzám
„Elegáns orgona.”
Nem látlak, hová tűntél?
Köszönöm!
Tudod, hogy megvárlak
De nem örökké
Gratulálok!
Tudod, hogy megvárlak
De nem örökké
Halljam az igazat!
Te olyan típus vagy, aki csak edzés után iszik?
Jógázom.
Az még nem a világ vége, ha eltűnik a segged.
- Bruno! - Ámen.
Kérlek, tudom jól.
- Régen kissé túlsúlyos voltam. - Most boldogabb vagy?
Igen. Mert megismertem Vannit. A testsúly nem számít.
Biztos régen is szexi voltál.
- Túl sok. - Ámen.
Túl nyílt. Túl egyenes, túl nyers. Kérj bocsánatot!
Bocsánat, Vöröske. Ez túl sok volt.
- Elfogadom. Köszönöm! - Jól köszönjük meg neki!
- Egészségedre! - Jaj! Bocsánat!
Azt hittem, nagyon visszafogott vagy.
- Alábecsültél. - Talán igen.
- Torta! - Torta!
Nem tűnnek boldognak.
A harmadik esküvőd. Egyre szegényebbek.
- A te esküvőd is. - Az első. Neked rutin.
Nem vagy rokon, csak kötelezettség. Köszönj!
Torta!
Ezért akarok másféle esküvőt.
Ne aggódj! Várnak az almafák.
Milyen szép! Mint egy impresszionista festmény.
Tényleg lenyűgöző.
És ha érik az alma, még szebb.
Félretettek nekem úgy 30 cserép almafát.
Semmit sem ígérhetek.
De az esküvőre készen kell állniuk.
Jó. Hiszek neked. Csináld, amit kell!
Mi ez az almamánia?
Vanni az én almám másik fele.
Azaz?
Platón mesélte ezt a mítoszt.
- Influenszer? - Mondjuk.
És pontosan hogy szól?
Platón azt mondta, hogy az embereknek régen
négy kezük volt, négy lábuk és két arcuk.
Olyan erősek voltak, hogy Zeusz fenyegetve érezte magát,
és kettévágta őket, mint egy gyümölcsöt.
Arra ítélte a két felet, hogy egész életükben egymást keressék.
De a való élet más.
Az anyám rossz felet választott.
Hogy helyrehozzam apám hibáit, olyasmiket tettem, amiket...
nem szabadott volna.
De dolgozol rajta, nem? Az jó dolog.
Mindig válhatunk önmagunk jobb verziójává.
Nem könnyű meggyőzni a világot a változásról,
ha magunk sem hiszünk benne.
Ezek a babafák nagyon szépek.
- Babafák? - Ez a kedvencem.
Maddalena lesz a neve.
- Ne butáskodj! - A növények élnek.
Ezért adok nekik nevet. Különben nem hoznának gyümölcsöt.
Beszélni kell hozzájuk, megérinteni őket...
öntözni...
olyan, mint együtt lenni valakivel.
Próbáljuk boldoggá tenni őket, de ez nem mindig sikerül.
Meg kell dolgozni érte.
Keményen.
Hosszan.
Munka ez, de egyben élvezet is.
Remélem, számukra is élvezet.
Én is remélem.
Bru’! Férjhez fog menni!
- Mit művel? - Az egyetlen értelmes dolgot.
Nem kell.
Kár. Nagyon szaftos.
- Mi történt? - Várj, ne!
Összeakadt a nyakláncunk.
- El fogod szakítani. - Bocsánat!
- Összeakadtak. - Oké.
Bocsi, mennem kell.
Nem változtat semmin, ami történt. Férjhez akarok menni.
És úgy is lesz.
Az almafákkal.
Az üvegház olyan lesz, ahogy kéred.
Jó fiú. Ha sírni szeretnél, csináld!
Hagyj békén, Filippo! Menj vissza a műsorodba!
Szia, Jane Austen!
Mázlista! Neked olyan jó életed van.
Vanni! Itthon vagy?
- Istenem! - Hamarabb jöttem.
Drágám!
Hiányoztál.
- Tetszik? - Csodás, köszönöm!
Egy igazi írónak kell hogy legyen.
És te már igazi író vagy.
- Elolvastad? - Nem kellett volna?
Egyes részekkel nem vagyok kibékülve.
Imádtam.
Mivel érdemeltelek ki téged?
Olyan jó és tiszta illatod van.
Én is lezuhanyzom, jó?
- Siess! - Jó.
Mi ez?
Ajándék a vendégeknek.
- Jó a színe... - Ne már!
Borzalmas. A vendégek utálni fogják.
Értem. Csendesedj! Majd találunk valamit, remélem.
De Maddalenának igaza van. Ez borzalmas.
Ott az eladó.
Értettem. Halotti urna jobb lenne.
Igazad van.
- Muszáj volt jönnie? - Ideges vagy?
- Minden rendben Vannival? - Persze. Vanni tökéletes.
- És te nem? - Szóval...
Két lehetőség van.
Vécé alakú cukortartó.
Olyan ronda, hogy csodás.
Vagy egy klasszikus, a tacskó.
Már láttad, ugye? Nem tűnsz túl elégedettnek.
Csak mert macskás vagy. Ugye? Az vagy.
Lássuk!
Tessék. Lássuk! Két macska. Egy baj van. Aranyosak.
Rondának kell lennie. Találjuk meg!
Ő ilyen. Mindenen nevet.
Egy kicsit sok, ha mondhatom.
Nem élünk tovább attól, hogy rendesen viselkedünk.
Bocsánat! Majdnem kiszúrta a szememet.
Biztosan férjhez akarsz menni?
Én leszarom.
A tökéletes kép, a tökéletes nappali,
nem jelent semmit.
Találd meg az igaz szerelmet!
A mindennapos szerelmet,
aki miatt boldogan kelsz fel, még akkor is, ha minden rossz.
Igazad van. Nem, igazad van.
Menjünk, Lucio! Az ilyen ajándékok már nem trendik.
És arra gondoltam,
az onkológiai kutatóközpontnak adhatnánk a pénzt.
Ez remek ötlet.
Kár. Pedig találtam valamit.
Ez is vécé, de díszes.
Látni szeretném a kéziratot. Nem vagyok biztos néhány bekezdésben.
Mint minden író. Ha elolvasod, amit változtattunk, meggondolod magad.
- De a borító... - Remek!
Fogalmad sincs, mennyibe került. A múzeumban van kiállítva.
Adelaide akarta, és mi megcsináltuk neki.
Semmi köze a könyvhöz. Semmi.
Talán a régi olvasóid szerint nincs, de akiket el akarunk érni, azok értik.
- Szia, Vanni! Csókollak. - Szia, Tommaso!
- Szia! - Szia!
Drágám, láttam, hogy népszerűsítik a könyveiket. Mindenre gondolnak.
Bízz bennük, hadd dolgozzanak neked!
Nem holnap mész arra a szuper lánybúcsúra?
- Készen állsz? - Igen.
Nem. Kérlek, amíg távol vagyok, hagyd, hogy kiadják magukból!
Persze, egyedül maradok, mint mindig.
Higgy nekem! Elfáradnak, aztán kidőlnek.
- Visszajössz? - Nem szököm meg.
- Szökés? Ne szökj meg! - Nem, Guise’. Hová mennék?
- Érezd jól magad! - Stefano! Itt van. Szia!
Kész? Megvagyunk.
Szia, Aki!
- Minek a két bőrönd? - Nem mondtam? Aki is jön.
Jó. Örülök.
Bocs, Aki. De én menyasszonyos, koszorúslányos, koszorúsfiús utat akartam.
Az ügynökség kedvezményt adott plusz egy főre.
Kedvezményt? Ki fizette...
Nagy tapsot Maddának, a legbőkezűbb menyasszonynak. Ő fizet mindenkinek.
- Jöhetek én is? - Hülye vagy?
- Mi? - A gyerek miatt. Sír.
Mert ezt mondtad.
Itt a kocsi. Gyerünk!
- Fogd ezt a koloncot! - Koloncot?
Ne!
- Sír. Mindegy. - Szia!
Na. Készüljetek a barokk túrára Leccében!
Pörögjetek fel! A hallban találkozunk. Készen álltok?
- Mit csináljunk? - Barokk művészet Leccében.
Nem fürdünk inkább?
Ta-dam!
- A fenébe! - Hűha!
Gyönyörű!
Lecce csodálatos város.
És nagyon romantikus. Fotót?
Csináljunk mi is egyet!
Szuper.
Véget ért a barokk túra Leccében.
- És most... - Úszás...
- Hajókázás. - Nyugi!
- Foglaltam programokat. - Mi?
Jellegzetes helyi programokat.
- Az úszás is program. - Ebben igazad van.
Gondolhattál volna rá.
Az ilyesmit a koszorúslányok szervezik.
De nekem ti jutottatok, így én csináltam.
Ez csúnya volt.
Legyen egy kis élvezet és szabadság!
Csendet! Vár a kocsi.
Próbáld újra! Gyerünk!
Erről van szó.
- Nem tudtam, hogy ilyen hedonista vagy. - Majd ha három gyereked lesz.
Próbálkozunk. Minden este. De nincs gyerek.
- Tudod... - Mi az? Végeztem.
Kell az egyik? A lányt nem adom, ő cuki.
- Sziasztok! Kipihentétek magatokat? - Itt van.
Kipihentük. Mit akarsz? Még programot?
Nem, ennyi. Nem bánhatsz így velünk. Ne már!
Jól van. Békén hagylak.
De emlékeztetnélek, hogy ez nem nyaralás,
nem a nászutatok, hanem az én lánybúcsúm.
Ez az öné.
Az enyém? Köszönöm!
Ne! „Drága Maddinámnak.” Vanni!
- Szép. - Hihetetlen.
Szép.
Négy jegy a backstage-be a Salt into the Wound titkos koncertjére.
Az mit jelent?
Privát esemény. Ingyen van, nyugi!
De menő! Ezt nevezem én „programnak”.
- Jó estét! A belépőm. Köszi! - A belépőm.
- Lássuk! - Lássuk!
- Ott van. - Jól van, srácok.
Jó bulit, én megyek hangpróbára.
- Szia, köszi! - Szia, jó szórakozást!
Hivatalos...
Na ne... Maddalena Gentili!
Nagy rajongód vagyok. Imádom a könyvedet.
- Istenem! Én meg imádom a zenédet! - Köszi!
Ők Stefano, Aki és a húgom, Maria.
- Örvendek. Mi járatban itt? - Helló!
Ajándék a leendő férjemtől.
- Férjhez megy! - Mi szerveztük a lánybúcsúját.
- Tényleg? - Fogd be!
Megyek hangpróbára. Nyitott bár van.
A vendégeim vagytok. Az én házam a ti házatok.
Azt mondod, a szívem Semleges, mint Svájc
A vaginám liberális Itt saját kormányt látsz
Apám azt mondta Óvatos legyek
Anyám azt mondta Használjam az eszemet
A húgom szerint Az életem ciki
De én teszem, ahogy érzem
Lesz, aki kinevet engem
Más imádkozik értem
Mert teszem, ahogy érzem
Még ha azt is mondják
Hogy igaz az egész, és nem tudom már
Az egész kék, az egész fekete
Az egész kevesebb, az egész több
Mi az?
Ezer éve nem voltam sehol a gyerekek nélkül.
- És? - Hiányoznak!
- Nem menekülni akartál? - A gyerekek olyanok, mint a drog.
Ártanak, de mégis kellenek!
- Mennem kell. - Hová?
A hotelbe. Fel kell hívnom őket.
Nem, semmi baj.
Maddale’, ne szülj gyereket! Higgy nekem!
Ne szülj gyereket!
Igaz az egész, és nem tudom már
Az egész kék, az egész fekete
Mindig így kéne viselkedned. Szebb vagy, amikor szabad vagy.
Hiányzott, hogy rám mássz.
- Butus. - Ha sértegetsz, azzal magadat sértegeted.
Ha azt mondom, szeretlek, magamat szeretem?
Pontosan! Olyan ez, mint maszturbálni, és azt imádjuk.
Az egész kék és fekete
Száz százalékig
Az egész kevesebb, az egész több
És nagyjából igaz is
Jöjjenek, hölgyeim! Ma különleges ajánlatunk van!
Ruha öt euróért!
Segíthetek, hölgyem?
Egy kiló létbiztonságot kérek.
Azt nem lehet megvenni. Ingyen van, de neked kell rátalálni.
Segíthetek neked.
Itt mindent meg lehet venni. Nagyon sokféle gyümölcs van.
Kérdés. Miért ennéd életed végéig ugyanazt a gyümölcsöt?
Most tényleg gyümölcsökről beszélünk?
Az a fickó olyan, mint egy kivi. Kívül durva, de belül édes.
Először idegesítő,
de utána tökéletes lesz koncertekre, kiállításokra
és villásreggelikhez, amit kolostorban élő apácák által hímzett
- damasztterítőn fogyasztotok el. - Mint Vanni.
Legyél éhes, Maddina!
Egy nő életében sok évszak van.
A görögdinnye, amikor lazára akarod venni,
de kell naptej és másféle védelem is.
Ne légy a fél alma megszállottja!
Előbb ki kell próbálnod a többi gyümölcsöt.
Én sok gyümölcssalátát ettem.
És a banánember.
Ez tisztességtelen és közönséges.
Mit vársz tőlem? Te gondolsz folyton rá.
Csak azt mondom, hogy a fél alma mítoszának megszállottja vagy.
Maddalena, nem érted, hogy magunkban is egész gyümölcs vagyunk?
Nem kell másik fél, hogy teljes vagy boldog légy. Te magad elég vagy.
Na? Milyen volt a koncert?
Nagyon jó, drágám. Köszönöm!
Milyen csodás ötlet! Mindenki lelkes volt.
- Úgy látom, te nem. - Nem.
Miért vagy ideges?
A kéziraton agyalsz. Le akarod cserélni a borítót.
Nem erről van szó.
Tudtam. Az esküvő.
A tervek vagy a dátum?
Nem, várj! A hajad.
De buta vagyok! A ruha!
- Minden menyasszonynak a ruha a baja. - Én vagyok a baj, Vanni.
Kétségeim vannak.
Mindennel kapcsolatban. A jövőmmel kapcsolatban.
A jövőddel velem?
Talán csak átmeneti. Nem tudom.
Talán ez előfordul minden menyasszonnyal.
De nem vagyok benne biztos,
hogy férjhez menni a helyes lépés.
Értem.
Ez csak úgy eszedbe jutott?
A lánybúcsún döbbentél rá?
Valami ostoba, kigyúrt sztripper ébresztett kétséget?
Miről beszélsz? Nem volt sztripper.
És nem minden izmos férfi buta.
Jól van.
- Elmegyek. - Vanni!
Adok neked időt és teret, hogy átgondold.
A tétovázó nők nem nekem valók.
Anyámnak sok hibája van, de tiszta gondolkodásra nevelt.
Életem párja legyen ugyanolyan határozott, mint én!
Mit csinálsz?
Maga Maddalena Gentili!
Imádom magát!
- Itt hagysz miatta? - Bocsi!
Micsoda szemét ribanc! Mármint, imádom őt. De mekkora egy szemét!
Ez lopás. Ha bűnözőkkel töltöd az idődet, rád is ragad belőle.
Nem lopás. Fizettem értük.
Az az exem volt. Ragaszkodik hozzám.
Ettől fontosnak érzed magad?
Vagy önként mentél bele?
- Toxikus kapcsolat. - Úgy van.
- Nem tartozom magyarázattal. - Nem is kell.
Úgy tűnt.
Mit keresel itt? Szükséged van valamire?
Nem kell semmi.
Biztosan?
Azt hiszed, valami ajándék vagyok, mielőtt megállapodsz?
Nem vagyok ajándék. Nem a hiba vagyok, amit elkövetsz,
és rájössz, hogy a másik a jó választás.
Tudom, ki vagy te.
A kertész.
Igen. Elvégeztem a munkámat.
Menj, házasodj össze a jobbik feleddel!
És baszd meg, mellékesen!
Nem alkalmas, Mari. Sürgős?
Anyáról van szó.
A másik szobában leszek, ha kellenék.
Igyunk egy kávét?
- Kérsz kávét? - Nem, kösz.
Mindig megtalálod a módját, hogy elmondd, ha elbaszom a dolgokat.
Bocsi, hogy káromkodtam.
De muszáj, ha így látlak.
Most koncentrálnod kell. Kelj fel, és legyél jól! Rendben?
Maddalena!
- Jött valaki. - Jó.
- Itt leszünk. - Köszi!
Micsodát? Itt leszünk, várjuk, hogy felkeljen.
Fel fog ébredni, ugye?
Igen, biztosan.
Köszi, hogy eljöttél!
Nem hagynálak egyedül.
- Köszi. Szia! - Szia!
- Bezárjam? - Nem, hagyd nyitva! Meleg van.
Jól van.
- Az micsoda? - Antihisztamin.
- Allergiás vagyok a boldogtalanságodra. - Boldog vagyok.
- Nem tűnsz annak, Madda. - Anya!
Anya, olyan szép vagy!
Ne zárd be, Maria, melegem van.
- Minden rendben? - Igen. Tudom, hogy aggódsz,
de ma van az esküvőd. Ragyognod kellene.
Majd a highlighter segít. Teszünk egy kilót mindkét oldalra.
Selena Gomez egyik videójában láttam.
Nálam is sápadtabb vagy.
- Az tea? - Igen.
Álmos vagyok.
Madda, az élet...
Néha megtréfál, ugye?
De én mindennap élvezni akarom.
Érezni akarom, hogy élek, amíg élek.
Nem sírok. Belement valami a szemembe.
Szétfolyik a sminkem. Szégyelld magad!
Bassza meg! Lemaradtam a Szex és New York-pillanatról?
Milyen szép! Milyen elegáns! Grazia!
- Szia, drágám! - Tommi!
Milyen szép!
Azért szeretlek, mert szeretsz engem, pedig pocsék barát vagyok.
Vár a kocsi.
- Öltöztessünk fel! - Megcsinálom én, köszi!
- Kérek egy percet. - Jó. Hogyne.
Egy utolsó tête-à-tête?
Miért ne?
NE SZÓLJ ANYÁNAK!
Perverz! Kívánós feleség az esküvő előtt.
Mit keresek itt? Mivel próbálkozol?
- Visszaküldelek oda, ahová tartozol. - Bezársz?
Menj innen!
Jó estét!
Gyönyörű vagy. A fiatal önmagamra emlékeztetsz.
Megigazítom az uszályt.
Ste’, az uszály!
Én voltam.
Bocsánat, nem akartam rálépni. És mert...
Csodaszép vagy, Vöröske.
Mint egy impresszionista festmény.
- Mert lenyűgöző vagyok? - Nem.
Nem, olyan szép vagy, mint egy 19. századi festmény.
Még szebb. Nem akarok senkit testszégyeníteni.
Akkoriban sokféle típusú nő volt.
A menyasszony mindig késik, n'est-ce pas?
Tipikus narratív eszköz.
Nincs most szükség a kiselőadásodra.
- Miért vagy itt? - Hogy bocsánatot kérjek.
Most?
Azelőtt akartam, hogy férjhez mész.
Egy perccel előtte?
Azt mondtad, az ember bármikor jobbá válhat.
Miattad úgy éreztem, megéri a próbát.
Elég a toxikus kapcsolatokból, amik miatt elsorvadok.
De te is...
Úgy nézel ki, mint egy virág, ami nem kap fényt.
A boldogsághoz fény kell.
A hátralévő életedet árnyékban akarod tölteni?
Jól vagyok!
Minden rendben. Remek!
Mi folyik itt? Ki az a fickó?
A sztripper?
Nem, ő Bruno. A kertész.
Mi folyik itt?
- Minden rendben, Maddina? - Igen.
Csak meg akartam...
bizonyosodni róla, hogy olyan az üvegház, ahogy akarta.
Megérdemli.
Remek, Bruno.
De mit keresünk mi itt?
Megyek.
Menj, drágám! Gyerünk!
Très bien. Folytassuk!
Nézzék el Brunónak! Ő már csak ilyen.
Kicsit Pasolini, kicsit Suburra,
egy kicsit showman.
De végtére is nagyon szeretjük a munkásosztályt.
Ő az a tipikus dögös pasi, aki az üvegházban dolgozik. Egy kultusz.
Elnézést, Adelaide, ki a munkásosztálybeli?
Mások, mint mi? Ki szereti őket?
Mi baj, drágám?
Semmi, Vanni.
De, igazából minden.
Az esküvőmön nem akarok legjobbról és utolsóról beszélgetni.
Az életem nem lehet könyv, amit nem akartam megírni,
amit az szeret, akit én utálok.
Nem vagyok jól.
Amikor azt akarom, hogy anyád kedveljen,
amikor nem létező szenvedélyt próbálok érezni,
amikor valaki más akarok lenni, és nem ismerem önmagamat.
Sajnálom, és minden jót!
Az igazság az, hogy őszintének kell lennünk magunkkal szemben.
Sajnálom, ezt érted is teszem.
Olyan nőt érdemelsz, aki önmagadért akar téged.
Neki boldogságot adhatsz, és csodás orgazmust.
- Miről beszélsz? - Nem, bocsánat.
Nem te tehetsz róla, hanem én.
Köszönjük a műsort, cherie!
Remek anyag egy olcsó romantikus regényhez.
Talán a könyvem újságárushoz való.
Ne foglalkozz vele, drágám!
Ő egyetlen könyvet írt. Jó régen,
a kainozoikumban,
és még mindig arról beszél. Mást nem tud mondani.
Nem az ő hibája. A gyógyszer beszél belőle.
Viszlát!
Mes amis, micsoda fordulat!
Ebből bestseller lesz.
Lesz miről beszélnünk a nyáron Pantellerián.
Én idén Ostiába megyek.
Micsoda gonosz nő! Az asztalunknál evett, amíg szüksége volt rá.
- Fogd már be, anya! - Micsoda?
Fogd be! Az én esküvőm lett elbaszva. Nem a tiéd.
Bocsánat!
Igazából a miénk is...
Viszlát, hölgyem!
Gyere, Vanni! Menjünk!
Igyunk meg valamit, mi ketten!
Hová mentek? Maradjatok!
Csináljunk belőle spontán eseményt!
Remek svédasztal van. Az egész ki van fizetve.
Mi a lófasz?
Adelaide! Elnézést! Adelaide!
- Megnézem, hogy van. - Ne!
Nyugi, minden rendben.
- Egy dolgot jól mondott. - Ki? Mit?
- A madame. - Ja, az?
- Mit mondott? - Ki kell használnunk ezt a helyet.
Házasodjunk össze! Minden helyben van.
Még ha nem is fog működni,
olyan rossz formában vagyunk, hogy úgysem élünk már sokáig.
Nem, de...
- Szeretlek! - Azt mondod...
- Azt mondom, szeretlek. - Nem...
- Azt mondom, szeretlek. - Én is téged.
- Akkor? - Én nem...
Bár hamarabb találkoztunk volna, de a hátralévő kis időt veled akarom
- eltölteni. - Maria!
- Mi az? - Összeadnál minket?
- Bocs, kicsodát? - Kettőnket.
Hol? Mikor?
- Itt és most. - Most.
- Adjalak össze titeket? - Igen.
- Menni fog? - Hát...
Azt hiszem... Istenem! Olyan jó, hogy összeházasodtok!
- Milyen jó! Összeházasodnak! - Ne kiabálj!
Ne kiabálj!
Összeházasodnak!
Most?
Ne, Vale.
- Megint te? - Bocsi. Nem akartalak megijeszteni.
- Szabad? - Igen.
Azt hiszem, így kellett lennie.
A stréber és a félig bűnöző.
- Talán kiegészítjük egymást. - Nem, Bruno.
Senki nem egészít ki senkit.
Nincs fél alma?
Nincs fél alma.
Nem vagyok fél. Egész vagyok.
Biztosan jó egésznek érezni magad.
Te is az vagy.
Arra gondoltam,
ha két különféle gyümölcs találkozik, mint te és én...
- Mit kell csinálniuk? - Gyümölcssalátát. Fogd be!
Meglátnak! Bruno, meglátnak!
Emlékeztetnélek, hogy a salátába négy különféle gyümölcs kell.
Sosem adod fel.
Azt hitted, nyerhetsz?
Nem veszítettem. Bruno a helyes úton jár.
Jobb emberré válni soha véget nem érő munka.
Itt most véget ér a vágyak útja Maddalena és Bruno számára.
Kihez beszélsz? Ez nem a te műsorod!
- Nem a te filmed. - Biztos vagy benne?
Szerintem az.
Meglátnak.
- Aggódom a könyv miatt. - Jó lesz. Hinned kell benne.
Maddalenának sikerülni fog.
- Lassan! - Nem lát senki.
Köszönöm, Barbara!
Mit ünnepelünk?
- Megnősültél. - Nem csak azt. Még élek.
Táncolsz vagy szőlőt taposol?
Nem fogsz visszatartani, Nino. Nem fogsz.
Gyerünk, micsoda buli! Sosem hittem volna.
Én igen. Hányszor kell elmondanom, Grazia?
Nincs vége, amíg vége nincs.
Igazad van, de jön a stáblista.
Nem az a lényeg, mennyi időnk van,
hanem hogy miként használjuk ki.
Csak egy kortyot! Gyerünk!
- Egy kortyot? Egy picit. - Senki nem lát. Gyerünk!
Mari’, mondtam, hogy ne szülj gyereket.
- Makacs vagy. - Már vannak. Mit csináljak?
Tartsd meg őket!
Ne igyál!
Már a negyediket iszod. Ki fog akkor elviselni?
Drágám, zuhanyozni nem elég. Jobban oda kell figyelned magadra.
Elhanyagolod magad, mint minden férj.
Giuseppe, nem csak férfianya vagy. Te Bika vagy.
Félek, hogy az aszcendensem egyre erősebb lesz.
És az Szűz. Emlékezz, hogy voltál!
Ez a te éved. A bolygóid együtt állnak.
- Tényleg? - Nem látod?
Köd van.
A feliratot fordította: Tüzér Tamás
Kreatív supervisor Julia Bekesne Hegyi