Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Ray's, det här är Ray.
Cody?
Var fan är Cody?
Avsluta det, för helvete.
Fortsätt, fortsätt bara.
-Vadå, jag hade rast. -Du har ett telefonsamtal, Casanova.
Hallå!
Hej, när kom du tillbaka?
Öh, ja, okej.
Ray, gör det nåt om jag går tidigt?
Hallå, hallå, hallå?
John?
Ser man på... Det har jag inget emot.
Hej, lillbrorsan. Hur var det i Cripple Creek?
-Produktivt. -Bra.
Ja, det bra. Det måste jag erkänna.
Om de skickade mig till hälften av de skithålor du åker till
hade jag blivit galen vid det här laget.
Nå...vad är det du vill prata med mig om?
Jag ville veta när du lämnar stan.
Låt mig gissa. Pam har berättat det för dig.
Det enda som är större än hennes pattar är hennes jävla mun.
-Så vart ska ni två? -Arizona.
Jo, du. För några veckor sen berättade Pam att hon skulle börja jobba åt sin moster.
Hon har nån sorts textilföretag.
Och du känner ju Pam, så såklart bad hon mig att följa med.
Minns du Fader Mike?
Vad i helvete? Fader Mike?
-Ja. -Från när vi var barn?
Ja, det stämmer.
Visst. Hurså?
Han sa nåt en gång som som avser den här situationen.
-Gå i konkurs medan du fortfarande andas? -Nej.
Han sa att det kommer ett ögonblick när varje person måste välja mellan
ljuset och mörkret...och jag tror vi kommit till det ögonblicket.
Med tanke på att du är min storebror, så låter dig välja.
Det är precis det här jag pratar om, John.
Jag lämnar stan, men det finns inget skäl för allt dramatiskt skitsnack.
Jag vet att du inte ska åka till Arizona med Pam.
Du ska till Kalifornien... med Sid.
Herregud, mannen.
Du borde överväga att tillbringa mer tid närmare hemmet.
För just nu låter du jävligt paranoid.
Ja, vad fan. Jag sa åt henne att inte lämna det i huset.
Att du kanske kommer hem tidigt.
Men din fru gillar verkligen att leva farligt.
-Förlåt. -Förlåt för vad? För att du ljög för mig?
-Jag ljuger inte. -Du sa ju att du ska till Arizona.
Arizona är en täckmantel och en täckmantel är inte att ljuga.
Vad fan! Okej.
Låtsas inte som om det kommer sån nån överraskning, John.
Du och jag har känt Sidney sen vi var barn.
Tekniskt sett är du gift med henne.
Men det förändrar inte det förflutna som hon och jag har.
-Hur länge har du knullat henne? -Det handlar inte om sex, John.
-Hon vill inte ha dig längre. -Håll käften.
Du håller käften! Vill du veta sanningen? Va?
Sanningen är den att du kommer att få.
Hon har berättat allt om dig. Du pratar inte med henne. Du lyssnar inte på henne.
Fan, du rör henne inte ens.
Hur kan du inte ständigt vilja förföra den kvinnan?
En man som inte kan tillfredsställa sin fru? Det är ingen man alls.
Det är bara en fjollig jävel.
Okej, lillbrorsan. Vill du slåss? Kom igen, då.
Åh, jösses.
Sanningen är den, John...
Jag har knullat Sidney. Det stämmer. Här på bordet.
Jag fick henne att göra den här minen. Vet du vilken jag menar?
Nej, det gör du nog inte.
Jag har alltid varit den bäste.
Men du lyckades på nåt sätt gifta dig med Sid. Det är din enda seger.
Men det är slut nu. För du kommer aldrig få henne igen. Förstår du?
Hon är min, och det finns inget du kan göra åt det. Förstår du?
Nu, om du ursäktar mig... ska jag gå och pissa i ditt handfat.
Cody, Cody, Cody.
Vad i helvete håller du på med?
Du är helt jävla värdelös.
Jävla patetisk, du skulle inte träffa vatten om du föll ur en jävla båt.
Du sköt mig, för helvete. Du sköt mig verkligen.
Herregud! Det gör jävligt ont.
-Vad kan jag göra för dig? -Vad får man till äggen?
Välj mellan bacon eller korv och en toast.
Jag tror jag tar hamburgaren och ditt telefonnummer, sötnos.
En hamburgare kommer strax.
När kom du tillbaka?
Är det verkligen den frågan du vill ställa mig just nu?
Jag antar att du hittade det som låg på byrån.
Det är det jag älskar med dig, Sid. Du har alltid varit bra på att gissa.
-Jag tänkte inte åka. -Du köpte biljetterna.
-Han insisterade. -Förväntar du dig att jag ska tro på det?
-Ja. -Behandla mig inte som en jävla idiot.
-Är du okej? -Jag mår bra.
-Du ser inte bra ut. -Jag sa att jag mår bra.
-Jag antar att du träffade Cody. -Ja.
Och vad sa han?
Han sa att medan ni två konspirerar för att försvinna,
ni beseglade avtalet genom att knulla på bordet där vi äter.
-Det är en lögn. -Han sa att du fick den där minen.
-Vilket min? -Minen du gör.
-Hur skulle han kunna veta det? -Han kanske har hört det från dig.
-Varför skulle jag berätta det? -Det är sånt skit killar pratar om.
-Du är en lögnare, Sid. -Kalla mig inte det.
-Du är en jävla lögnare. -Säg aldrig nåt sånt till mig igen.
Jag är medveten om... att saker och ting inte har varit
som du ville att de skulle vara.
Men om du bara hade väntat lite längre, hade det inte blivit så här.
-Vad menar du? -Läs det här.
-Vad är det? -Anledningen till att jag kom hem tidigt.
-Vad betyder det här? -Allt jag har arbetat för.
Jag uppnådde nåt som äntligen gav resultat
så att du slipper jobba på kaféet och slipper resa.
Det är bättre arbetstider, bättre lön, en ny stad.
-Ny stad? -Ett jobb i Cripple Creek.
John, jag hade ingen aning om att du ens planerade det.
Jag ville överraska dig.
Genom att du har fått ett jobb där vi måste flytta fyra timmar norrut.
Det är klart som fan jag blir förvånad.
Du behöver inte oroa dig för allt är åt helvete.
Vad gör du?
Jag går över och väcker Cody.
Tacka din lyckliga stjärna att jag inte har en pistol.
Han är här.
Vad menar du?
Han är i badrummet.
Vad har du gjort?
-Hjälp mig. -Okej...
Hjälp.
Jag är ledsen.
Fan! Fan! Fan!
Det är Cody, du vet vad du ska göra.
Fan.
Herregud.
-Är du okej? -Jag bråkade lite med min pojkvän.
Den jäveln sparkade ut mig ur bilen. Kan du skjutsa mig?
Visst, hoppa in.
Här blir bra.
-Kommer du att klara dig? -Jag klarar mig. Tack så mycket.
Så, vad får jag för att jag körde dig hit?
Tillfredsställelsen att veta att du hjälpte en kvinna i nöd.
-Men på riktigt. Vad får jag? -Du får behålla din hals intakt.
Älska din nästa som dig själv
Hej, miss Laura. Du ringde om ett djur?
Det är där nere.
-Du säger att du hörde klösande? -För en halvtimme sen ungefär.
Det har nog tagit sig ut.
-Antingen det eller så kom det -Eller hamnade i Ervs fälla.
Ser du nåt?
Får jag be dig om en soppåse?
-Vill du ha lite iste? -Bara om du ska ha.
-Hur har du haft det, miss Laura? -Jag har mått bättre.
Jag har lungcancer. I slutstadiet, säger min läkare.
-Jag är så ledsen. -Jag har alrdig litat på läkare.
Hur mår dina föräldrar? Säljer pappa fortfarande gräsklippare och sånt?
Han är pensionerad sen flera år tillbaka.
Det måste vara skönt. Och din man?
Will och jag har faktiskt gått skilda vägar för tre månader sen.
Han var ändå en värdelös skitstövel. Inget illa menat.
Och på tal om värdelösa skitstövlar... Jag har hört att Cody Carlson försvunnit.
Det är Cody, du vet vad du ska göra.
Pam, var fan är Cody? Vad menar du?
Han är över en timme försenad och kranarna är smutsiga igen.
Jag vet inte, tyvärr.
Cody!
Vakna, din jävla skithög.
Jävla skitstövel.
Sidney?
Det har aldrig varit nån hemlighet. Han har alltid varit svag för henne.
Jag vet att de har varit vänner länge.
Mer än så, skulle jag gissa.
De tre bor så nära varandra. Det är som att be om en katasrtof.
Är det nåt som Sidney har pratat med dig om?
Den flickan har alltid haft en mörk sida.
Hon driver alltid saker till bristnings- gränsen för att se vad som händer.
Och en sak till.
Alla med en hjärna har kunnat förstå att hon aldrig älskat sin man.
Det är synd också. Han är en av få här som inte är en slusk.
Även om han är en underpresterande tönt.
-Sheriff Vile. -Ursäkta mig ett ögonblick.
-Den här Rose. -En övergiven lastbil hittades vid 287.
Registrerad på Cody Carlson.
Ja, där ser du.
Cody dök inte upp till sitt skift idag.
Jag väntade på honom. Jag hade tänkt sparka honom. Han dök aldrig upp.
För ett par timmar sen gick jag förbi hans husvagn och den hade tömts.
Killen är en skitstövel, han håller alltid på med nåt jävelskap.
Men jag vet inte... Det här är nåt annat.
-När såg du Cody senast? -I går kväll när han jobbade.
Men han fick ett samtal och gick tidigt.
-Vet du vem som ringde honom? -Jag tror att det var hans bror.
Jag besöker honom efter jag varit hos Cody.
Du, Ray.
- Ursäkta att jag avbryter, Ölkylen är trasig.
Fan! Jag har precis betalat för att få den reparerad.
"Ray's tog död på mig" kommer bli min gravskrift.
Om du ursäktar mig.
Sheriff, jag hörde när du pratade med Ray och jag tyckte bara att du borde veta...
Cody och jag planerade att åka till Arizona.
-Arizona? -Börja ett nytt liv.
Den jäveln. Jag hatar honom, men jag älskar honom ändå, förstår du?
Om du inte har nåt emot att jag frågar, när såg du Cody senast?
I måndags kväll. Efter skiftet åkte jag till honom, men han var inte hemma.
Hans bil stod framför hans brors hus.
-Och ungefär vilken tid var det? -Lite före midnatt.
Det var till stor hjälp, tack.
Kära Jenny Förlåt att jag åkt utan att säga nåt.
Jag var tvungen att resa till Kalifornien för att reda ut nåt. Ha det bra.
-Hej, Rose. Vad kan jag göra för dig? -Hej, Sidney. Jag vill prata med dig.
Visst. Kom in.
Vill du ha vatten eller en cola?
Nej tack, men om det går bra skulle jag vilja låna toaletten.
-För mycket kaffe. -Visst. Det är dörren till vänster.
En till, raring?
Varför har isbjörnar tjocka pälsar?
För att skydda sig.
-Det bjuder jag på, raring. -Tack.
Hej.
Läget, fjollan?
Tror du att det är okej att ge min tjej knullarblicken?
-Älskling. -Tyst.
De stora grabbarna pratar.
Jag är verkligen inte på humör.
Han är inte på humör längre, antar jag. Va?
Du vet, jag tror att det ligger i ditt intresse
Att mig mig en anledning till att jag inte ska spöa upp dig.
Va?
Herregud! Ut härifrån!
-Älskling, mår du bra? -Ja!
Herregud.
-Blöder jag? -Ja, mycket.
Fan! Jag hatar blod.
John?
Ja.
-Var är du? -Det spelar ingen roll.
Kommer du tillbaka?
Ja, jag har gått igenom tidningarna och kollat på nyheterna.
-Det finns inget om Cody. -Det kommer inte att bli nåt.
Allt är ordnat.
-Hur då? -Jag går inte in på detaljer.
Du behöver bara veta att jag har tagit hand om det. Kom hem nu.
Åh, fy fan.
-God eftermiddag, John. -Hej, Rose.
-Körde jag för fort? -Inte vad jag såg.
Vad kan jag göra för dig då?
Jag hoppades bara på att få prata lite om det inte är till besvär.
Okej. Jag måste bara köpa lite mjölk först, om det är okej.
Visst. Möt mig på Main Street Cafe när du är klar.
Jag bjuder på en läsk.
-Säg till om ni vill ha nåt annat. -Tack.
Har du pratat med din fru?
Inte de senaste dagarna. Hurså? Är Sid okej?
Hon mår bra.
-Det verkar som din bror försvunnit. -Försvunnit?
Ray sa att han inte dykt upp så jag åkte över till honom. Stället är rensat.
Efter att jag hade besökt Sid sa hon
Han sa att han tittat in och att han sagt att han funderade på att sticka.
-Vart då? -Till Kalifornien.
Jag vet inte exakt vart, det stod inte i brevet.
-Lämnade han ett brev? -Hemma hos honom, adresserat till dig.
Det här är en stor chock.
Varför berättar du det här för mig?
Vad menar du?
Varför sitter du och jag och pratar om att han lämnat oss?
-Det stämmer inte riktigt.. -Hurdå??
När jag var hos Ray, träffade jag Pam.
Hon berättade att hon och Cody planerade att dra till Arizona.
Det var nog bara för att få ligga med henne.
Det är säkert en möjlighet, men...
Förutom att mina assistenter hittade Codys bil vid vägkanten
utanför Muddy Gap med registreringsskylten borttagen.
Cody kanske inte själv ställde sin bil där. Det var nog nån annan.
Naturligtvis vet du bättre än nån annan att min bror retat upp många på fel sätt.
Personligen har jag alltid gillat honom.
Om han dyker upp igen kan du säga det till honom.
Han kommer att dyka upp igen... på ett eller annat sätt.
-Statspolisen hittade hans lastbil. -Hur vet du det?
Rose sa det.
-Pratade du med sheriff Vile? -Hon följde efter mig till stan.
Såvitt de vet kunde Cody ha lämnat lastbilen.
Utan nummerskyltarna? Du kunde inte ens få det jävla brevet rätt.
Vad menar du?
Cody sa till folk att han skulle åka till Arizona, inte Kalifornien.
Inget av detta spelar nån roll.
Utan en kropp kan de inte bevisa nånting.
De kommer aldrig att hitta honom.
-Det du gjorde gör dig till medbrottsling. -Jag vet.
-Så varför gjorde du det? -Du är min man.
-Varför packar du? -Jag visste inte om du kom tillbaka.
Varför skulle jag göra mig besväret om jag inte var på din sida?
Varför ringde jag inte bara till sheriff Vile och berättade vad som hänt?
Jag tror att du känner dig skyldig.
Cody skulle aldrig ha bett dig följa med till Kalifornien.
Han var helt nöjd med att vara en loser här.
-Han ville åka. -Jo, men det var inte hans idé.
Jag tror du bad Cody att följa med dig till Kalifornien
för att du ville åka, men du ville inte åka ensam.
Stämmer det inte? Nej.
-Jo. Så ni sprang och köpte biljetterna. -Nej.
-Men sen fick du kalla fötter. -John, du har helt fel.
-Visst var det så? -Lyssna på mig.
Du kom nästan undan med det.
Om du lämnat tillbaka biljetterna hade jag inte upptäckt det.
Jag kanska inte vuille komma undan med det. Har du nånsin tänkt på det?
Ville du att jag skulle döda Cody?
Jag ville bara att nåt skulle hända för att tvinga fram ett beslut.
Jag säger inte att det här är dåligt. Jag säger bara att vi har alternativ.
Du har jobbet i Cripple Creek.
Jag tänker inte köra fyra timmar med det här hängande över våra huvuden.
Okej, då kan vi försvinnas direkt. Vi bara drar iväg.
-Vart skulle vi ta vägen? -Till Kalifornien.
Är du helt galen?
Okej, var som helst då. Vad har vi för alternativ?
Stanna här och vänta på att åka dit, eller att du drar på egen hand?
Vi vet båda att du inte skulle klara en månad ensam.
Du älskar mig. Annars skulle du inte ha kommit tillbaka.
Och nu är vi två om det här.
Jag behöver dig.
-Jag följer med dig på ett villkor. -Vad som helst.
Berätta sanningen om dig och Cody.
Vilken sanning?
-Hade du sex med honom? -Nej.
Ljug inte.
John, jag svär på mitt liv. Jag hade inte det.
Ta mig till platsen där du begravde honom.
-Varför? -För att jag vill veta var han är.
Packa klart. Vi drar om en kvart.
Om det betyder nåt...
Jag är ledsen.
-Kan jag hjälpa er? -Vi är här angående lägenheten.
Så, det här är vardagsrummet, matsalen, köksdelen.
Och där borta finns sovrummet och badrummet.
I annonsen stod det att går på 500, och att hyran betalas månadsvis.
Ja.
Är vi nära vattnet?
Nej, ma'am.
Men det finns en målning av stranden på väggen.
Hur som helst, den här enheten har just öppnats.
Tro det eller ej, objekte i den här tenderar att gå åt väldigt snabbt.
Så, ska ni slå till, eller inte??
Okej.
Då så. Vi fyller väl i papprena då.
Jag behöver namn, telefonnummer, födelsedatum, personnummer.
Ursäkta, men vad behöver ni allt det där till?
-Om vi behöver göra en kreditprövning. -Vi betalar ju kontant, så.
Ni måste ändå fylla i papperen.
Inte för min skull. Det är ägaren, min farbror, som kräver det.
Han tittar inte ens på dem. Allt ligger bara i en låda och samlar damm.
Kör på. Jag måste ringa den där killen.
Vet du var det finns en telefonautomat eller nåt i närheten?
-Har du ingen mobil? -Nej, sir.
Om du behöver använda en telefon, finns det en på mitt kontor.
-Nej, jag vill inte besvära dig. -Det är inget besvär.
Längst ner i korridoren, nerför trappan, andra dörren till höger.
-Det borde vara öppet. -Det är okej. Jag grejar det här.
-Ring bara ditt samtal. -Okej.
Jag kommer strax.
-Så ni kommer från Oklahoma? -Varfört tror du det?
-Jag såg nummerskylten på er lastbil. -Du är observant, eller hur?
Det är en del av mitt jobb.
-Var i Oklahoma kommer ni ifrån? -Bara en liten liten ort.
-Hur liten? -Om du blinkar missar du den.
Vad för er hit?
Det kändes bara som rätt tid att börja nåt nytt.
Har ni hittat nåt jobb än?
Vad angår det dig?
Jag vill veta om mina hyresgäster har arbete.
Tja, jag såg ett litet café ett par kvarter bort
med en hjälp sökes-skylt i fönstret.
-Du pratar om Maria's. -Åh, känner du till det?
Den bästa mex-maten här. Jag är förvånad att du vill jobba där.
Varför då?
Maria's är väldigt mexikanskt och det är du verkligen inte.
Tja, livet handlar ju om att ta till sig nya saker, eller hur?
-Tack igen. -Tack själv.
Din fru och jag hade precis börjat lära känna varandra.
-Vad sa killen? -Vi ska träffa honom om 30 minuter.
-Är vi klara här eller? -Ja, vi är snart klara.
-Varsågod. -Okej, bra.
Nu behöver jag bara 500 för hyran och ytterligare 250 för depositionen.
I annonsen stod det inget om nån deposition.
Deposition är standard.
Är du säker på att det inte finns nåt du kan göra för oss?
Okej, eftersom ni betalar kontant, går jag med på 150.
Det uppskattar vi.
-Wow, har ni rånat en spritbutik? -Bara mellan bankrånen.
Okej då. Tack så mycket... mr och mrs Johnson.
Låt mig ge er nyckeln.
Okej. Varsågod. Välkomna till grannskapet.
Eller som folk här här säger, "bien venidos".
-Johnson? -Jag ville inte använda vårt riktiga namn.
-Vad skrev du exakt? -Ingen aning. Jag hittade bara på nåt.
-Du hittade på? -Ja, John, jag hittade på.
-Ekar det? -Herregud.
-Vad är problemet? -Måste jag förklara det för dig?
Han kommer inte att kolla upp oss. Det sa han själv.
Killen är skruvad. Och sättet han tittade på vår rulle?
Om du inte ville att han skulle titta på den
kanske du inte skulle tagit fram den som en gatuhallick.
Kom igen, vi betalade kontant. Det finns inget skäl att kolla upp oss.
Gör han det packar vi bara ihop och flyttar till nästa ställe.
Jag vill inte att vi faller tillbaka i gamla mönster.
Det gör vi inte. Det gör vi inte, okej?
John Johnson? Du måste erkänna att det låter bra.
John Johnson, Det låter ju löjligt.
Jag trodde du skulle gilla det.
Jag måste träffa den där killen om jobbet.
Men när jag kommer tillbaka går vi ut och äter middag, eller nåt.
-Okej. -Okej.
Jobbar du inte idag?
Jag är ledig i eftermiddag.
-Ska du nånstans? -Det angår inte dig.
Men jag ska träffa min man vid sjön.
-Tar du bussen? -Det är planen.
Om du inte vill skjutsa mig, förstås.
Det skulle jag gärna göra. Men jag har mina ronder.
Nåväl, en annan gång då.
Har du nånsin funderat på att bli pappa?
Det gör inget om du inte vill. Jag undrade bara.
-Men du då? Vad vill du? -Jag har aldrig funderat på att bli pappa.
Du vet vad jag menade.
Jag vet inte. Tanken på att bli mamma skrämmer mig, men...
...kvinnor har ju hållit på i evigheter, eller hur?
Ja.
Vad säger du om att vi försöker?
Att skaffa barn? Nu när vi är på ett nytt ställe...
...är det kanske rätt tillfälle för oss att göra det.
Jag vet att du skulle bli en fantastisk pappa.
Jag försöker inte pressa dig. Jag tänkte bara...
Det är lugnt.
Det är bara det att jag tror...
...att för första gången som jag kan minnas kanske jag...
...faktiskt är lycklig.
Varför får du det att låta som det är nåt dåligt?
Du vet, efter det jag gjort... hur kan jag förtjäna det?
John, du kämpade för din familj.
-Är det vad vi är? -Vi har aldrig varit mer familj än nu.
Jag är en mördare.
När man väl har passerat den gränsen finns det ingen återvändo.
Du är en bra man, John. Och det här är vår andra chans.
Låt oss lägga det förflutna bakom oss. Börja nästa kapitel.
Kom igen. Kom igen, jag vill visa dig nåt.
-Vart ska vi? -Du måste följa med för att se det.
Vad gör du?
Jag saknar dig.
Jaha...
Och var var det nu igen?
Coolio. Jag är skyldig dig en stor tjänst, bror.
Frontier Times.
Hej, jag letar efter en artikel som ni nyligen publicerat.
Om det är vår så har jag skrivit den.
Mr Johnson? Det är Wade, fastighetsförvaltaren.
Vad kan jag göra för dig?
Det läcker vatten genom taket nedanför. Jag måste kolla rören.
Herregud.
Vi har inget läckage.
Jag måste ändå få kolla själv. Du gör mig en tjänst.
Min farbror är på mig om det.
Visst.
Tack.
Det sista jag vill göra är att störa er kväll, mr Johnson.
Dte är ingen fara. Jag har precis kommit hem från jobbet.
Med det sagt ska jag kolla badrummet.
Vad blir det till middag? Burrito från Maria's?
-Bra gissat. -Härligt.
Maria's gör verkligen goda burritos.
Jag tar alltid min med extra jalapenos och guacamole.
Får du det från frugan?
Jag skulle gärna vilja ha det från henne.
-Är vi klara här eller vad? -Jag måste bara kolla köket.
Hon är torr som en öken.
Vad, har jag nåt i ansiktet?
-Jag ser att du att du bär på nåt. -Vadå?
Åh, pistolen.
Jag har aldrig behövt använda den.
Det känns bara tryggare när jag vet att jag har den.
Särskilt när jag tror att jag har att göra med nån som inte är ärlig mot mig.
-Du då? -Vad menar du?
Har du en pistol?
Wade...
Jag tror du behöver gå och kolla läckan innan den orsakar mer skada.
Det finns faktiskt inget vattenläckage.
Sanningen är att jag har varit riktigt nyfiken på dig och din fru.
John Carlson från Kendrick, Oklahoma.
Det var inte svårt att ta reda på vilka ni var.
Min kompis kollade era plåtar.
Och då hittade jag historien om din bror...
...som försvann.
Damen som arbetade på tidningen som jag fick det från...
...sa att det är mycket troligt att du mördade honom.
Vi vill inte ha några problem.
Det var skönt att höra för det vill inte jag heller.
När ni kom förra veckan såg det ut som du hade 8 000 på dig.
Om du ger mig den där bunten så är vi kvitt.
-Jag har den inte. -Nej, självklart inte.
Den ligger i en postbox i Oaklawn.
Vi den här tiden tar det bara en halvtimma dit.
Jag förväntar mig att du tillbaka runt åtta.
Jag måste också ta hand om din plånbok medan du är borta.
Okej, vad sägs om att du drar åt helvete?
Du kan gå ner på din fru med den där mun.
Jag hinner skjuta två gånger innan du tar ett steg.
Därhemma är du säkert en kaxig snubbe, men här är det jag som är chefen.
Ge mig nu den jävla plånboken.
Långsamt.
-Åh, grattis förresten. -Vad fan snackar du om?
Bullen i ugnen.
Åh. Du visste inte.
Det är väl därför din fru kastade det här testet i soporna.
Behåll det.
Älskling?
Hej. Maria lät mig gå tidigt...
-Vad är det för fel? -Han vet.
-Vad? -Wade såg en artikel om Cody.
Såg du den?
Vad är det du inte förstår? Han vet.
Okej.
-Vi drar härifrån. -Det kan vi inte.
Varför inte? Han tog min plånbok.
Jag får inte tillbaka den förrän jag ger honom alla våra pengar.
-Gav du honom din plånbok? -Han hade en pistol.
Vadå? Ska du bara ligga ner och ta skit?
Och det ska komma från dig.
-Vad i helvete är det där? -Wade fiskade upp det ur soporna.
-John, jag har aldrig sett det förut. -Och det där igår om att du vill ha barn.
Det var ingen slump.
För helvete, för en gångs skull. Berätta bara sanningen.
Okej... Det är din brors.
Är du nöjd?
Jag kommer tillbaka.
Öppna inte dörren.
Hej.
Kom in.
Jag är medveten om vad som pågår
Jag är inte glad över det, men det bekräftar mina misstankar.
-Misstankar? -Det belyser bara din observationsförmåga.
Du såg att vi stack ut, så du gjorde lite efterforskningar.
Det var då du snubblade över min lilla ledtråd...
Pappersarbetet.
Jag förstår inte.
Jag gjorde det i hopp om att du gräver djupare.
-Du och din man är mördare. -Mmm.
Jag ska avslöja en liten hemlighet för dig, Wade.
Johns bror är inte död.
Alla där hemma tror kanske det, men sanningen är att han han dragit från stan.
-Varför? -För att han och jag hade ett förhållande.
John blev så arg när han fick reda på det att han skulle kunnat döda sin bror...
Så han flydde.
Så du försöker säga att ni två inte är på flykt.
Jo, det är vi absolut...
Men inte av den anledning som du tror.
Du förstår, de där pengarna som du försöker få av oss...
...är inte våra.
De tillhör Big Billy. Den största metamfetaminlangaren i nordöstra Oklahoma.
Och när vi berättar det för honom kommer han explodera som en tornado
och bränna ner hela det här stället med dig i det.
Men...det finns ett annat sätt att lösa detta.
Åh, kom igen. Var inte blyg.
Jag vet att du gillar mig.
När jag är på jobbet kan jag se dig när du spanar in mig.
Låt mig fråga dig en sak, Wade.
Varför kommer du aldrig in och pratar med mig?
Beror det på att jag är gift? Eller för att du är blyg?
Åh, jag vet.
Du tycker att jag är för bra för dig, eller hur?
Nej.
-Så jag har fel där. -Ja.
Har jag fel...
...eller tycker du att jag är för bra för dig?
Ja, där har du fel.
När du är ute i din lastbil...
...tar du på dig själv, eller hur?
Jag måste säga det till dig, Wade.
När jag ser dig där ute, är det höjdpunkten på min dag.
Allt jag vill göra är att gå ut och ta hand om dig själv.
Tänk om...
Vi hör hans bil, det är lugnt. Det är okej.
Var är plånboken, Wade? Var är den jävla plånboken?
Den är i byxfickan.
Jag hittade din plånbok.
-Vad har du gjort? -Vad ser det ut som?
Det ser ut som om du bet av Wades kuk.
Nej, inte helt och hållet.
Jag går tillbaka. Jag ska överlämna mig själv.
-Det kan du inte göra. -Jo, det kan jag.
Hej, inte ett steg till.
-Ska du skjuta mig nu? -Om jag måste.
Gör det då.
Jag dör hellre än att tillbringa en sekund till i det här vansinnet.
Du och jag har känt varandra nästan hela livet.
Under åren har vi behandlat varandra med ömsesidig respekt, ja.
Så varför lämnar du den här skiten till mig?
Vad menar du?
Jag och flera andra har varit där och grävt upp allt inom 150 meter från trädet,
och allt vi hittat är en konservburk och några gevärshylsor.
-Vad pratar du om? -Det finns ingen kropp.
Det finns inga tecken på att det nånsin funnits nån kropp där.
Det kan inte stämma. Jag såg hålet med egna ögon.
-Hålet? -Och jorden var färsk.
På telefonen frågade jag dig om du sett Codys kropp och du sa att du hade det.
Jag vet vad jag sa.
De försökte...
...sticka en gång innan det här.
För ungefär ett år sen. Samma sak med bussbiljetter.
Att döma av din min antar jag att du inte visste.
Djupt därinne måste du ha vetat vad som pågick.
Så varför lät du dem inte bara dra?
När jag gick genom mina problem med Will,
hade jag en idé att om jag kunde få honom att älska mig
som jag älskade honom, skulle allt bli bättre.
Att jag skulle bli lycklig.
Men så fungerar inte världen.
Det finns massor av mening och glädje därute, John.
Du måste bara hitta den.
Hur som helst...
Du är fri att gå.
Vad?
Det finns ingen kropp, inget vapen.
Förutom ett dåligt reparerat kulhål i din vägg,
finns det inga bevis för att ett brott ens har begåtts.
Allt vi har är ett fall om en försvunnen person.
Så du tänker bara låta mig gå?
Om du inte vill lägga fram några konkreta bevis eller skriva under en bekännelse.
Det är uppenbart att du vill nåt annars skulle du inte ha kommit hit. Vad är det?
Hur som helst... ha en trevlig eftermiddag.
Rose. Jag vet inte vad jag ska göra.
Gå hem, John.
Eller låt bli.
Men du kan inte vara här.
-Vad heter han? -Baby.
-Du döpte din son till Baby. -Tills jag kommer på nåt annat.
Så efter allt som har hänt bestämde du dig ändå för att komma tillbaka och bo här.
Ja, det spelar ingen roll längre.
Om du inte vill stanna till hos Rose, och berätta var Cody är.
Tack, men jag står över.
Varför visade du mig inte hans grav?
Eftersom jag känner dig verkade det inte så lämpligt.
Om det var det du verkligen ville skulle du ha erkänt.
Hej, älskling.
Hej, det är ingen fara.
Åh, jag vet. Jag vet.
Det är kallt här inne.
Så där ja.
Vad har du för planer nu?
Jag blev vän med en kvinna på ett jobb som har en farbror i Chicago.
Han letar efter hjälp i sitt företag, så det är dit jag ska.
-Så vad gör du här? -Jag ville se stället.
-Varför? -Det var ju mitt hem.
Det var aldrig ditt hem, Sid.
Du bara väntade på att få dra.
Jag förstår bara inte varför du inte drog när du köpt bussbiljetterna.
-Vi har redan gått igenom det, John. -Nej, inte den första gången.
Varför gifte du dig med mig? Varför gjorde du egentligen det?
Jag älskade dig... och jag var lycklig här.
-Vad var det som förändrades? -Allt blev bara annorlunda.
-Du borde ha stuckit. -Jag var rädd för att vara ensam.
Du är många saker, Sid. Rädd är inte en av dem.
Under lång tid var jag rädd.
Jag antar att det är det handlar om.
Det har hjälpt mig att vidga mina vyer.
Jag behöver inte förlita mig på nån.
Jag är min egen person.
Herre över mitt område, och det finns inget jag inte kan göra.
Så vad vill du?
Den där grejen i Chicago ser riktigt lovande ut.
Men det kommer att ta mig ett tag att komma igång.
Jag hoppades att han kunde stanna här ett tag.
Efter allt det här ber du mig att ta hand om ditt barn.
Jag vill bara hans bästa.
Och om jag säger nej... kommer du försöka skjuta mig igen?
Måste jag det?
Finns det nåt annat jag kan göra för dig?
Tja, eftersom du frågar...
Jag har lite ont om pengar, så ge mig det du sparade för sämre tider.
Säg inte att du inte har nåt för jag känner dig.
Säg hej då till din son.
Du var en duglig man, John.
Du kunde göra så mycket om du bara tog ett steg bortom det du känner till.
Men om du inte har gjort det än, kommer du nog aldrig att göra det.
Vänta, Sid.
Jag antar att du verkligen är en mördare.