Downloaded from YTS.BZ
- Боже, які гарненькі. - Це наші малятка.
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Боже!
Ой, курчатко!
Це найпопулярніша свійська тварина на планеті.
Корисна, екологічна й дієтична.
Індустрія робить усе можливе, аби її бажали всі.
Щороку забивають 78 мільярдів курей.
Обсяг ринку курятини оцінюють у чверть трильйона доларів.
А його рушієм є наша любов до дешевої і смачної фастфудної курки.
Лондоне, я вас не чую!
Усе, що мені потрібно в житті, — це смішити людей і їсти курку.
Я вам розповім, де добра курка. Хочете знати, де смачно?
Там куленепробивне скло.
За таку курку можна й померти. Кажу вам безоплатно.
Запечена, з карі, в'ялена…
Але моя улюблена…
Ось стереотип про чорношкірих: три, два…
Смажена курка.
Я вперше її скуштував 30 років тому,
і відтоді смажена курка злетіла до небес.
Ми живемо в епоху закладів із курятиною, і люди їх обожнюють.
Курятину вважають екологічною і корисною.
Але це не так.
Сьогодні 36 % учнів початкової школи мають зайву вагу.
До того ж птахівництво завдає великої шкоди довкіллю.
Годі вам.
Я просто комік, який обожнює цю страву з дитинства
і хоче знати, що відбувається.
Тож я проведу експеримент
і ризикну своїм здоров'ям.
Протягом 28 днів їстиму виключно фастфудну смажену курку.
Я перетну Атлантичний океан.
Вирушу з Південного Лондона до далекого Півдня США.
Чорт!
Хочу дізнатися, як ця їжа впливає на наш організм і розум.
Боже!
І чи справді ця пташка веде нас до самознищення.
Курка на сніданок.
Про деякі речі ніхто й не здогадується,
адже доступ туди закритий.
Оце сморід!
Вони не хочуть зайвих запитань.
Над нами проводять експерименти.
Ця галузь буквально нас убиває.
Боже.
Їм цю курку й сходжу з розуму.
Чесно, я не займаюся такими речами.
ВЕЛИКА КУРЯТИНА: ЗМОВА У СВІТІ ФАСТФУДУ
ДЕНЬ 1
ЛОНДОН
ПЕРША ПОРЦІЯ
ЗАВЖДИ СВІЖІ СТРАВИ
Отже, перша порція.
Розпочну з бургера з курятиною.
- Бургер із курятиною і сиром. - Дякую.
І соус.
День перший: сніданок.
Одинадцята ранку. Я відчуваю докори сумління.
Під час експерименту я їстиму смажену курку впродовж місяця.
На сніданок, обід і вечерю.
Додам трохи соусу.
З одного боку я думаю: «Супер! Несіть мої крильця».
Занурюю в соус.
Той, хто додумався їсти крильця цього птаха —
геній на кшталт винахідника молока.
Хтось колись потягнув за вим'я, скуштував… А потім…
«Ось, спробуй».
Просто геній.
Це було круто.
Мене аж трусить від задоволення.
Бачите мою усмішку? Було дуже смачно.
Чудово. Перший сніданок уже позаду.
Перша порція вже позаду, попереду — ще 83.
Наступного місяця не буде ні спортзалу, ні домашньої їжі.
Лише смажена курка з фастфуду тричі на день.
На щастя для мене, сьогодні вибір кращий, ніж будь-коли.
ВАРТО СКУШТУВАТИ
У 90-х, коли я був дитиною, у Британії їли рибу з картоплею фрі.
Потім з'явилася смажена курка.
З дитинства я пам'ятаю лише один заклад.
Сьогодні лише на одній вулиці Південного Лондона їх уже понад 20!
У всій Британії — понад 6 000.
ВЕЛИКА БРИТАНІЯ 6 000
У центрі Лондона розташовані вишукані заклади.
Так звані імпортні, зі США.
А далі від центру
таких назв уже не знайдеш.
DFC…
MFC…
FC — це «fried chicken», тобто «смажена курка». А що тоді «М»?
Що означає М? Що це? Ось, PFC.
Мабуть, «перфектна курка»… А продають кебаб.
А за рогом є ще один.
KHF. А це ще що таке?
Цей птах — великий бізнес.
У Британії на смажену курку
щодня витрачають понад 12 мільйонів фунтів.
Це як контракт у Прем'єр-лізі!
Я не просто їстиму смажену курку.
Я хочу дізнатися про неї все.
Оскільки це документальний фільм від Netflix, тут з'являться експерти,
які розкажуть про те, чого я не знаю.
І… починаймо.
Це ера захоплення смаженою куркою.
ЕКСПЕРТКА З ПИТАНЬ СПОЖИВАННЯ
Це найдинамічніший продукт у сегменті фастфуду.
У нашому районі відкрили Wingstop.
І, безумовно, цьому неабияк сприяють соцмережі.
- Лимонний перець. - Смачного.
Зірки це обожнюють.
Якщо зайти в TikTok,
можна побачити, як люди танцюють у таких закладах,
а школярі збираються коло них.
Це сучасні молодіжні осередки.
Ми йдемо на кухню.
Там пульсує життя.
Боже мій! Едді подарував мені худі KFC!
Ось уся хитрість: це круто й модно,
але й доступно.
Насправді за лаштунками відбувається стільки всього,
про що бренди не хочуть згадувати чи навіть повідомляти споживачам.
Гаразд, Кейт.
Час обідати.
Можна тут присісти?
Дякую.
Як часто ви сюди приходите?
Вона була тут учора.
А якщо я скажу, що мушу це їсти
щодня на сніданок, обід і вечерю?
Помрете.
- Серйозно? - Так.
- Від курки? - Так, якщо її їсти щодня.
Підтримайте мене, я їм курятину щодня.
Помру? Що це за маячня?
Як співав Крейг Девід: «Відмотаймо назад».
2 ДНІ ТОМУ
Перед стартом цього курячого марафону я відвідав чудову лікарку.
- Станьте на ваги. - Гаразд.
Станьте рівно.
Я великий шанувальник курчат.
Обожнюю Nando's, це можна…
Я навіть озвучував матеріали
для мереж «МакДональдз» і Nando's.
Не ставте під сумнів мою лояльність.
Дехто з глядачів мені скаже:
«Ти живеш у курячій матриці».
А я відповім: «Так і є, брате».
Це смачно. Навіть не брехатиму.
Немає іншої їжі, яку споживають відрами. Відро бургерів?
Не думаю.
А от відро смаженої курки…
У дитинстві це був делікатес. Майже предмет розкоші.
Пам'ятаю, як мама принесла відерце KFC,
до якого давали ще морозиво.
Ми тоді думали: «Ми такі багаті! Навіть не підходьте до нас».
Зараз буде укол.
У вас наразі є проблеми зі здоров'ям?
- Наскільки я знаю, ні. - Чудово. А сімейний анамнез?
У мами діабет.
Другого типу?
Так. У дідуся теж був діабет.
- Це спадкове по материнській лінії. - Так.
Глибокий вдих.
- Зараз мені 37. - Гаразд.
Я починаю думати про близьких, про людей навколо себе.
Про власне здоров'я.
І видих! Сильніше.
Мені цікаво, як це відіб'ється на моєму організмі.
Із печінкою все чудово. Просто…
Справді?
Просто чудово.
І тест на діабет не виявив жодних проблем.
- Усе справді чудово. - От і добре.
- Ви сильний і здоровий чоловік… - Ого.
Я бажаю вам усього найкращого.
Що ви думаєте про мій експеримент?
Ну…
На вашому місці я б цього не робила.
Зрозумів.
ДЕНЬ 2
Виявлено рух біля дверей.
Ось і моя курка.
Вас очікують біля входу.
- Дякую, шефе. - Прошу.
Курка на сніданок.
Смажені курчата популярні, бо вони смачні. Це факт.
Д-Р ІНАМ АБУД
Нічого не станеться, якщо іноді приготувати собі вдома
смажену курку.
Однак у фастфудних закладах
продають ультраоброблену курку.
Там усе обробляють хімікатами
задля підсилення смаку.
Дуже смачний бургер.
Я не є веганом
і не відстоюю права курей.
Два мінібургери з курячим філе.
Ні, друже. Їх вистачить на нас усіх. Слава Богу, вони не вміють літати.
Споживання ультраобробленої їжі впродовж цілого місяця
може здатися надто екстремальним.
Однак підрахунки свідчать про те,
що понад 50 % британців
харчуються ультраобробленою їжею.
Дуже смачно.
Мо й гадки не має,
що станеться з його організмом і розумом.
Я не хотіла лякати його перед початком експерименту.
ДЕНЬ 3, СНІДАНОК
ДЕНЬ 3, ОБІД
ДЕНЬ 3, ВЕЧЕРЯ
Британці їдять смажену курку з 60-х, відколи в країні з'явився KFC.
Вони вийшли на британський ринок на десять років раніше, ніж «МакДональдз».
А тепер на вулицях з'являється щось нове.
Британію заполонили великі мережі смаженої курятини зі США.
У нас вони побачили великий потенціал.
Власники мереж та інвестори не хочуть упустити шанс заробити.
«Ми привеземо сюди бренди. До нас вишикуються черги.
Головне — зростання».
Авжеж, Кейт. Не кажучи вже про те, що лише KFC і «МакДональдз»
інвестують у Британію два з половиною мільярди фунтів
протягом наступних п'яти років.
Стільки мільярдів.
Я розумію.
Я розумію ажіотаж навколо американських мереж.
Але я теж замислююсь, яким буде наше майбутнє,
якщо не зійдемо з американського шляху.
Для цього я поїду за океан, щоб побачити, що на нас чекає.
ВЕЧЕРЯ
Але перед від'їздом
я поїм наостанок з хлопцями в улюбленому закладі Південного Лондона.
Так.
Скажи Кейті
КОМПАШКА
Мені чотири крильця
І полуничну «Мірінду»
Мо — один з моїх найкращих друзів.
Колись ми вдвох просто сиділи в кафе, їли курчат,
спостерігали, як змінюється світ, і говорили про життя.
Сьогодні я вже втретє їм смажену курку.
Утретє?
Я досліджую, як смажена курка, передусім фастфудна,
впливає на організм.
- Що? - Щодня?
Щодня. Їстиму сам.
- Що? - Ти з глузду з'їхав?
- На сніданок, обід і вечерю. - Жах.
Навіщо?
Бо ми виросли на такій їжі.
Хочу знати, що вона містить.
Заглянути за лаштунки.
Ого, знаєш що…
Я не брехатиму тобі. Просто не знаю, що сказати.
Це не жарт.
Мабуть, ти не до кінця розумієш, який це ризик для твого здоров'я.
Що тебе найбільше турбує?
Мені важко змиритися зі стереотипом про чорношкірих,
які їдять смажену курку.
Коли я про це кажу, то завжди чую: «Смажена курка? Серйозно?»
Я тебе розумію.
Я також розумію, що за цим стоїть щирий намір.
Цей експеримент — його дитяча мрія.
Підходь сюди.
Але для мене це звучить як жахіття.
Бережи себе там.
Авжеж, друже.
- Тобі там буде непросто. - Так.
Можеш мені дзвонити, зв'язуватися по відео.
Ти завжди можеш на мене покластися.
Я з тобою.
- Дякую, брате. - Дай п'ять.
Він думає, що в нього не буде проблем.
Треба покласти шкарпетки —
їх забагато не буває.
Він помиляється.
Перепрошую. Від курки я починаю газувати.
Я хвилююся.
Гуджу, як тромбон.
Мені здається, він не розуміє, у що вплутався.
Г'ЮСТОН — МІСТО НАТХНЕННЯ
ДЕНЬ 5
Це моя машина?
Їдемо по смажену курку. Круто.
Найбільші мережі, що пропонують страви з курки, походять зі США.
Це KFC, Chick-fil-A, Popeyes. Додам сюди ще й «МакДональдз»,
адже там продають стільки ж курятини, скільки і яловичини.
Ці чотири мережі мають понад 2 500 закладів у Великій Британії,
а тут їх — понад 22 000.
2 ШМАТКИ — 3,99 $
Свою подорож Штатами я розпочну з Г'юстона.
Його називають сучасною столицею смаженої курки.
Г'ЮСТОН, ВІДПРАВНА ТОЧКА
Девід надіслав повідомлення.
«Ось мої рекомендації, де поїсти в Ейч-Тауні».
«Ейч-Таун»? Намагається бути в тренді.
Church's Chicken. Рік заснування — 1952.
Мені три шматки.
І можна ще стрипси?
Мені тут подобається, бо тут немає гламуру.
Коли я припаркувався, на мене витріщалися.
«Хто це взагалі такий?»
Це означає, що тут смачно.
Небезпечна їжа завжди смачна.
- Дякую. - Гарного дня.
Навзаєм. Дякую.
Сьогодні моя мета — з'їсти якомога більше курки.
У Frenchy's подають класичну смажену курку.
Кажуть, це улюблена страва Бейонсе.
Є питання?
ОБІД
Bonchon.
ОБІД
- Смакота. - Безперечно.
Pok Pok Po?
- Я в курячому раю. - Так і є.
Індійські спеції.
Наче я присутній на курячій конференції ООН.
- Ти молодець. - Це ти молодець!
Так багато їжі.
Візьмемо ще щось на доріжку.
ЩЕ ОДНА ВЕЧЕРЯ
Таке відчуття, ніби експеримент почався не в Британії,
а лише тут.
Я вже спробував усі види курятини.
І що далі?
ЛОНДОН
Зачекай, дзвонить дядько Мо.
Привіт, як справи?
Секунду, іди до мами.
Іди до мами. Ось так.
Що скажеш? Як справи?
Я їм багато курятини. Учора…
- Так. - Брате…
У мене був такий понос.
Наче потрапив до Нарнії. Боже мій.
Довелося знімати взуття й шкарпетки?
Весь одяг довелося поміняти.
Уже починаю замислюватися, навіщо я їм те лайно.
- Удома все було нормально. - Так.
Тут ця курятина вже мене дістала.
Раніше я про таке не думав,
а коли мені скрутило живіт,
я почав замислюватися…
Що ж такого є в тій курці?
НОВИЙ ОРЛЕАН, НАУКА ПІВДНЯ
Новий Орлеан.
Яке місце!
Шукатиму відповідь
у відділі заморожених продуктів місцевого супермаркету.
Добридень, пані. Де можна знайти заморожені курячі грудки?
Морожені грудки…
Тут, як і вдома,
у магазинах продають ту саму курятину, що використовують у фастфуді.
Хоча в Америці до неї додають ще дещо.
Курячий бульйон, приправи, глазур.
- Тобі не завадить візок. - Призупини.
Що це за підсадна качка в лляній сорочці?
Не завадить, дякую. Ти бачив, що є в цій курці?
- Там багато чого є. - Курка начинена курячим бульйоном.
Ти їси багато курятини, але смакує тобі не вона.
АВТОР КНИГ ПРО ЇЖУ ТА СМАК
Ти відчуваєш те, що до неї додали,
але не курятину, бо вона вже не має смаку.
От чорт.
Усе почалося з конкурсу «Курка нового покоління».
Одразу після Другої світової
шукали курчат, які росли найшвидше,
мали найтовстіші грудки
і ефективно перетворювали корм на м'ясо.
Єдине, що вони не оцінювали, — це смак.
- Звідки ти це знаєш? - Я пишу книжки про смаки.
- То ти справжній Флейвор Флейв. - Так, справжній.
Марк розповів, що було далі.
У США продовжили селекційно виводити курей,
які мали найбільший потенціал до швидкого росту.
Їхнім шляхом пішли інші країни світу, зокрема Британія.
Усього за 80 років кури зазнали настільки значних змін.
Якби люди росли такими темпами,
двомісячне немовля було б завбільшки з дорослу свиню!
Колись курчат вигодовували за 16–18 тижнів.
Зараз достатньо до шести з половиною тижнів.
Тож нинішні курчата — це діти-гіганти. Схожі на телятину, але менш смачні.
М'ясо дешеве, його багато, але воно не має смаку.
Як картопляні чипси: їхній смак залежить від спецій.
Тобто ти кажеш,
що я відчуваю
лише смак, який ми додали до курятини.
Ми їмо не те, що дала природа.
А те, що створила людина.
Цей шматок завбільшки з мою голову.
ДЕНЬ 7
Тепер я розумію популярність таких мереж.
Ці птахи швидко ростуть, коштують дешево й оскільки не мають смаку,
їх можна приправити як завгодно.
Це з біса смачно.
Новоорлеанська мережа Popeyes
підкорює британські міста
своїми приправленими стравами з курки.
Лише за один рік у цій мережі
британці купили 8,7 мільйона бургерів з куркою.
По одному кожні три секунди.
Коли бургер Popeyes з'явився в США,
він завірусився й люди просто шаленіли.
Люди поводяться неадекватно.
У гонитві за бургером, який став хітом соцмереж,
у Лос-Анджелесі зіткнулися два автомобілі.
У Мериленді вбили чоловіка, який вліз без черги.
Американці почали критикувати Popeyes,
щойно звернули увагу на склад цього бургера.
Якщо любите курочку Popeyes
Тоді вам точно знадобиться ось це.
Це абсолютний лідер серед усіх.
Найбільше інгредієнтів — аж 142.
ЧОМУ ВИ ЇСТЕ ЦЕ ЗНОВУ Й ЗНОВУ…
Це взагалі законно?
ЛОРА ШМІДТ, ПРОФЕСОРКА З ОХОРОНИ ЗДОРОВ'Я
Смажена курка. Починаймо.
Ці компанії роблять усе, щоб здешевити продукцію,
зробити її зручною і такою смачною, що від неї буде важко відірватися.
Люди панікують, бо вживання цього м'яса може мати серйозні наслідки для здоров'я.
Зазирніть у список інгредієнтів.
Побачили довгий список незнайомих інгредієнтів?
Імовірно, це ультраоброблений продукт.
Диметилполісилоксан. Він також міститься в пластиліні.
А ще всі ці олії, природні й штучні ароматизатори…
Усі ці ароматизатори —
ось у чому питання.
Це купа хімікатів, про які можна не зазначати.
На них не поширюються нормативні вимоги.
Це відома прогалина в законодавстві США.
Було смачно.
Європейські регулятори зобов'язують компанії
підтверджувати безпечність хімічних добавок.
У США такого немає.
Компанії самі вирішують, які речовини безпечні.
Чому ж Управління з продовольства й медикаментів це дозволяє?
Така їжа асоціюється з розвитком хронічних хвороб.
Це дуже небезпечно для здоров'я.
Я й не думав, що наука про харчування
може заходити так далеко.
Знаєте що? Я вам скажу, як є.
Це відстій. Але водночас…
у цьому є щось геніальне.
Я не можу просто сидіти й казати, як це погано.
Вони просто обвели систему навколо пальця!
Гаразд. Я розібрався,
як готують наші улюблені курячі нагетси.
На фабриці шматочки курки подрібнюють
до стану м'ясної пасти.
Потім змішують із хімічними добавками й приправами,
щоб прісне м'ясо знову мало смак курятини.
Це забезпечує м’якшу текстуру,
триваліше зберігання і можливість глобального постачання.
І найцікавіше.
Учені розробили ідеальне поєднання солі й жиру,
яке здається гіперсмачним.
Настільки смачним,
що не можна зупинитися.
Існує навіть шкала для оцінки апетитності їжі.
Просто погляньте.
Те, що я досі їв, просто зашкалює.
Наш мозок не пристосований до того,
щоб отримувати такі відчуття від звичайної їжі й водночас не переїдати.
Цілком закономірно, що поширення ультраоброблених продуктів
супроводжується зростанням розладів харчової поведінки й надмірної ваги.
Тож немає сумнівів,
що таку їжу створюють із розрахунком на переїдання.
КУРКА В ПОДАРУНОК У ДОДАТКУ KFC
Щоб випередити конкурентів,
топові мережі залучають цілі команди експертів із харчових смаків.
Одна з них погодилася зустрітися зі мною
і поділитися деякими таємницями.
Я припускаю, що експертом зі смажених курчат
має бути чорношкіра людина. Розумієте?
Та ні!
Саме так, як я уявляв.
- Привіт. Як справи? - Привіт, Мо!
- Як ви? - Рада зустрічі.
Саме так я вас і уявляв. Це просто бомба.
Так.
- Добре. - Сьогодні ми тут творитимемо дива.
Мені сказали, що ви експертка з оцінювання смаку курятини.
ГУРУ ХРУМКОСТІ
У власних смаках кожен сам собі експерт.
А я досліджую сенсорні відчуття й споживання їжі.
- З дипломами й усім таким? - З дипломами.
- Та ну! - Кілька дипломів.
Ого. Це вам не експертка з TikTok.
Ні. Я справжня науковиця в галузі харчової хімії.
Я собі уявляю вас у білому халаті в лабораторії,
де ви кажете: «Ось і все».
Так, я трохи божевільна вчена в лабораторії,
де ми досліджуємо смакові відчуття та їхній зв'язок з емоціями.
Щоб люди хотіли замовляти й споживати знову й знову.
То ви копаєтеся в головах людей?
Учені з усього світу прагнуть досягти ідеалу
у кожному аспекті смаженої курки.
Куряче барбекю.
Сілке працювала в одній з найбільших мереж фастфуду США…
Ось.
…яка виходить на ринок Британії.
Одна з її спеціальностей?
Хрумка скоринка.
Ми досліджуємо сигнали, які нам підкажуть,
що це бажаний продукт.
Бо що тоді станеться? Клієнти повернуться.
Скуштуймо й побачимо, як відчувається і звучить цей шматок.
- Це бомба. Боже. - Так.
Звук сигналізує споживачам про свіжість і якість.
Водночас активується центр задоволення в нашому мозку.
Мене до цього не тягне, але щойно спробую…
Вмикається центр задоволення й каже: «Ой, як смачно!»
Дофамін розливається по моєму обличчю. Наче я засяяв.
Це наче наркотик.
- Я його не вживав. - Добре.
А ви його пробували?
Ні.
Мені подобаєтеся ваша енергія.
Привіт.
Привіт, брате. Як справи?
Добре, друже. Готую їсти. А ти як?
Цими днями я розмовляв з багатьма експертами.
Невже?
Так.
Один з інгредієнтів використовують для змащення презервативів.
Та ну! Брешеш.
Жартуєш? У презервативах?
Хто б таке подумав?
Зачекай, брате.
Туди пхають стільки штучних речовин,
щоб тобі краще смакувало
і ти постійно хотів іще.
Ти вже стільки знаєш.
Як ти зараз почуваєшся, коли їси цю курку?
Навіть не знаю.
Думаю, усе добре.
Здається, йому там усе подобається.
Але він комік і завжди грає веселого хлопця.
Я трохи побоююся, що його все ж щось турбує.
Я ласую курячими стрипсами Із соусом
Смачно — пальчики оближеш
Півтора тижня позаду…
- Так, друже! Чорт забирай! - І мені все подобається.
- Але скажу чесно. - Нічого не спіймаєш, окрім їжі.
Я досі відчуваю дискомфорт,
бо що я чорношкірий і їм курку на камеру.
Звідки воно взагалі взялося?
Я знаю, кого спитати.
Слава
Повертаюся до коріння смаженої курки — у південну церкву на недільну вечерю.
Тут курку готують швидко, але з душею.
Алілуя
Можна мені цей великий шматок?
Дуже дякую.
Тут усі збираються разом…
Так, щоб поїсти курку, але це більше, ніж їжа.
Ідеться про їжу з родиною.
Про любов, з якою її готують.
Цікаво, як великі корпорації перетворили таку просту їжу
на гламурний продукт,
ще й залучили до цього круту музику й знаменитостей?
Мені прикро, що сьогодні люди їдять смажену курку…
ЕКСПЕРТ З ЇЖІ ДЛЯ ДУШІ
…і не згадують про талант чорних кухарів, які її вдосконалили.
Ми вирушаємо до маєтку з плантацією, який збудували до Громадянської війни.
Колись рабині смажили курчат для господарів плантацій.
Навіть після скасування рабства в 1860-х,
афроамериканці й далі вдосконалювали й продавали цю страву.
Білі американці почали висміювати це в попкультурі
і зображати чорношкірих як крадіїв курей.
НАРОДЖЕННЯ НАЦІЇ
А в 1915 році вийшов фільм «Народження нації»,
найпопулярніший фільм тих часів,
у якому знущалися з чорних американців, які їдять курку.
Це зміцнило расистський стереотип,
і деякі заклади навіть використовували його в рекламі.
І тут з'являється полковник Сандерс.
Мені було лише 40 років,
коли я розробив спеціальну суміш з 11 спецій і трав
і особливий метод обсмаження.
Ось так я створив продукт неземного смаку.
KFC. У дитинстві я вважав,
що смажену курку винайшов полковник.
Як він зумів влізти в цю історію?
Він був оператором заправки, де також був ресторан.
Ось так він і починав.
Видатний громадянин штату Кентуккі
може стати полковником.
У Кентуккі це аналог лицарства.
- Справді? - Так. І він цим скористався.
Білий костюм — ознака того, хто не працює і володіє плантацією.
Це створює ілюзію,
що за них усе роблять чорношкірі.
Він знався на маркетингу.
Але він грав на сильних емоціях, пов'язаних з американським Півднем.
А це тішило багатьох його покупців.
Це й досі багато де роблять —
використовують глибоко вкорінені ностальгічні південні мотиви.
«Зробімо Америку знову великою».
Для моїх предків вона не була великою.
Усе це працює.
Він грає на цьому й заробляє купу грошей.
А коли він продав компанію за кругленьку суму,
його наступники розкрутили цю тему ще більше.
- І мали шалений успіх. - Ого.
Сьогодні KFC — найбільша у світі мережа, де пропонують смажену курку.
Її філії є в 149 країнах.
Японці їдять у KFC на Різдво.
Завітаймо до «Кентуккі-Таун» у Блумфонтейні.
Ходімо!
У масштабах світу їхній річний обсяг продажів перевищує 27 мільярдів фунтів.
Це ж стільки крилець!
KFC давно є лідером у Великій Британії.
Вони заполонили вулиці міст,
автомагістралі, заправні станції.
А в найближчі роки вони планують інвестувати 1,5 мільярда фунтів,
аби ще більше зміцнити свої позиції.
Це можна назвати загарбанням.
Вони хочуть утримати своє лідерство.
ДЕНЬ 11
Я майже на пів шляху експерименту,
і мені вже не так весело.
Смажена курка й кава.
СНІДАНОК
Я їм курятину вже днів десять поспіль.
Ця їжа насправді смачна.
Але я бачу, як змінюється моя вага,
і на це неприємно дивитися в дзеркало…
Бачу себе й думаю: «От барило».
Я вже не такий, як був раніше.
Якийсь я млявий.
Це набагато важче, ніж я думав,
чесно кажучи.
Згодом у нього буде здуття живота.
З'явиться втома.
Травна система страждатиме.
Корисні бактерії, які там живуть і утворюють мікробіом,
утратять свій баланс.
Я очікую, що в нього почнуться болі в животі,
імовірно, проблеми з випорожненнями,
затримка рідини, сонливість або неспокійний сон.
Мікробіом виробляє гормони добробуту, такі як серотонін.
Тому це вплине ще й на емоційний стан.
Я 42 рази поїв курку,
тож мушу визнати: лікарка мала рацію.
Зараз перша ночі.
Я пізно поїв.
Це одна з перших ночей, коли я не можу заснути.
Я не сплю. Я просто напружений.
Це зводить з розуму.
Спершу ти думаєш, що їси найкращу у світі їжу,
а потім бувають моменти,
коли страшенно хочеться фруктів.
Іноді хочеться здатися.
Іноді я кажу собі, що після цього
я ніколи не їстиму смажену курку.
Одним словом…
Зараз перша ночі,
а я не можу заснути через цю кляту смажену курку.
Сьогодні новий день.
СНІДАНОК
Курячі стрипси на сніданок.
Кажуть, що курятина безпечніша та корисніша за червоне м'ясо.
Але це лише замилювання очей.
Припущення, що курячі нагетси
безпечніші за «Біг Мак»,
є хибними.
Це просто змушує тебе їсти знову й знову.
Смажена курка з фастфуду —
що в ній такого поганого?
ЕШЛІ ҐЕРГАРДТ, ПРОФЕСОРКА ПСИХОЛОГІЇ
Лише в США
кожні чотири хвилини хтось помирає від хвороб,
спричинених ультраобробленою їжею.
Це відбувається не лише в західних країнах.
Це глобальна криза в галузі здоров'я.
Цього року стався поворотний момент:
у світі стало більше дітей з ожирінням, ніж тих, хто страждає від голоду…
ВІТАННЯ З ЧИКАГО
ЧИКАГО
КУРЯЧА ПАСТКА
Я приїхав до Чикаго, де розташований офіс «МакДональдз» —
піонерів фастфуду.
Це я, мабуть, не доїм.
Я маю зустрітися з місцевою мешканкою,
яка покаже мені, як мережі фастфуду
вплинули на її громаду.
- Привіт, Мо! - Як справи?
- Добре. - Дуже приємно. Дякую, що прийшла.
Тебе теж називають Мо?
- Так, я теж Мо. - Зустрілися двоє Мо.
МО З ПОКОЛІННЯ Z
Це Оук-Парк — один із найкращих районів Чикаго.
- Дуже гарний район. - Так.
Тут безліч магазинів, приємних пекарень
та закладів з етнічною кухнею, як-от той, де готують тако.
Тут усе таке модне, а отже, і дорожче.
Зараз ми їдемо до Вест-Гарфілд-Парку,
де я виросла.
Ти точно помітиш різницю.
ПРОДУКТОВИЙ РИНОК
Тут справжня продовольча пустеля.
Скрізь лише фастфуд.
В одному районі є «МакДональдз», Taco Bell,
Wendy's, Popeyes, Domino's, Subway.
Добре. А де ж продуктовий магазин?
Ось один продуктовий магазин.
Зовні висять зображення звичайних продуктів,
а коли зайдеш усередину, побачиш лише чипси та соки.
- Моркви там немає? - Немає.
А грибів? Помідорів?
Ні. Можливо, яйця, якщо це пристойніший магазин.
Божевілля. Навіть у наших магазинах є хоча б яйця… Це необхідний мінімум.
У такій ситуації доводиться брати те, що є.
Концепція продовольчої пустелі походить із Британії.
А саме із Шотландії.
Так називають райони, де можна знайти лише нездорову їжу.
ПРОФЕСОРКА МАРКЕТИНГУ
Мережі фастфудів орієнтуються на громади з низьким рівнем доходів.
Це їхнє джерело доходу.
Як свідчать підрахунки, у 2025 році приблизно 19 мільйонів людей,
або 6 % населення США, жили в продовольчій пустелі.
Це доволі хижацька поведінка,
адже в споживачів часто немає іншого вибору.
- Сходимо в Sharks? - Звісно.
В інтересах безпеки стоянка перебуває під відеонаглядом.
За 15 доларів тут можна взяти 20 крилець і картоплю фрі.
Це багато курятини за дуже низьку ціну.
Ще я помітив, що тут немає столів.
Це не те місце, де можна сісти й поїсти.
- Логічно. - Це фастфуд — узяв і пішов.
- Прошу. - Щиро дякую, брате.
Дякую, друже.
Продовольчі пустелі — не лише американська проблема.
У Великій Британії
у найбідніших районах фастфудів уп'ятеро більше,
ніж у заможніших.
А в продовольчих пустелях сьогодні живуть понад 1,2 мільйона британців.
- Це твоя мама? - Привіт! Як справи?
- Як ваші справи? - Усе добре.
- Я роззуюся. - Не треба.
Треба. Я ж у вас удома.
- Курка! - Так. Тримай.
Дякую.
Квінтонель, мама Маленької Мо,
працює у сфері охорони здоров'я й знає все про вплив продовольчих пустель.
Це дуже прикро.
Магазини алкогольних напоїв, фастфуд,
занедбані будівлі,
і все, що із цим пов'язано.
КВІНТОНЕЛЬ, АКТИВІСТКА У СФЕРІ ЗДОРОВ'Я
- Якщо глянути у вікно… - Так.
Бачите ті будівлі?
Їхні мешканці мають доступ до медицини,
до нормальної їжі, до всього.
Їхня середня тривалість життя майже на 16 років довша за мою,
бо я живу тут.
Боже мій!
- Це називають «розривом у смертності». - Так.
Ми знаємо, що фастфуди з курятиною — не найкращий вибір для нас.
Але це недорого.
Я можу нагодувати своїх дітей і знати, що вони будуть ситі.
Вам ніколи не здавалося, що ці продовольчі пустелі
створюють навмисно, аби люди завжди обирали нездорову їжу?
Так, звісно.
Це оманлива практика й маніпуляція.
- Це має тяжкі наслідки. - Так.
Ми помираємо. І їжа до цього ніяк не причетна?
Авжеж, причетна. Вона стає причиною високого тиску,
високого рівня холестерину, глюкози в крові, діабету.
Усе це просто нав'язують людям.
Ти є тим, що ти їси.
- Так. - І це…
Це просто…
Це сумно й не має сенсу.
А вам це…
- Для вас це важко? - Так. Важко.
А так не має бути, особливо коли йдеться про щось таке просте, як їжа.
- Дякую. - Нема за що.
Дякую, що знайшли час.
Я дуже вдячний за запрошення, мамо.
Я не знав, що таке продовольча пустеля, коли починав цей експеримент.
А коли заїжджаєш у цей район,
бачиш, що це реальність.
Я сам не виріс у привілейованих умовах.
Я ріс у бідності,
але тепер розумію: ті прості речі, які ми сприймаємо як належне,
для когось можуть бути недоступними…
Навіть в Америці.
Чорт!
КУРЯЧІ СТРИПСИ
У Великій Британії теж є свої проблеми.
Люди ходять до продовольчих банків. У нас криза вартості життя.
Але ж не йдеться про те,
що в магазині немає прилавка з овочами.
Це робиться навмисно,
аби зробити людей менш здоровими.
Боже. Як це важко.
Господи.
Скрізь, куди не поглянь,
розташовані їхні так звані точки збуту.
Усе для того, аби завалити людей своїм товаром
і рекламою.
Вони змагаються між собою за контроль над продовольчим ринком.
У маркетингу є термін «довічна цінність клієнта».
Це цінність клієнта за весь час.
Якщо почати виховувати клієнта ще з дитинства…
МАРКУС КОЛЛІНЗ, ЕКСПЕРТ З КУЛЬТУРНОГО МАРКЕТИНГУ
…він залишиться зі мною на довгі роки.
Якщо брендам вдасться достукатися до людей,
їм буде легше переконати їх щось купити,
з'їсти, спожити.
Можна мені «Біг…
Мені потрібен «Біг Мак» з куркою
Хтось поцупив твій соус!
Чорношкірі та їхня культура
часто перебувають у центрі всього, що вважають крутим.
Хай то музика, танці чи сленг.
Я б залюбки з’їла курячі нагетси.
Тому бренди співпрацюють із цими зірками
у сподіванні, що люди скажуть: «Це круто. Я хочу бути частиною цього».
Минуло лише два з половиною тижні,
але тепер я розумію, що все своє життя
я був під впливом смаженої курки.
Привіт, Елло. Так, я був у Nando's.
Коли я згадую, що я озвучував рекламу для Nando's…
Мені важко це визнавати…
Я теж є частиною цієї проблеми.
МІЧИГАН
ПСИХІЧНИЙ СТАН
ДЕНЬ 17
Я з'їв майже 50 порцій курятини
і скажу вам чесно: мабуть, я взяв на себе надто багато.
Я точно набрав вагу.
У Чикаго довелося купити більші футболки.
Чоловіки рідко зізнаються, що їм некомфортно у власному тілі.
Я був наївним, коли думав:
«Я ж здоровий, тож скільки я зможу набрати ваги?
Невже це настільки шкідливо?
Наскільки це може зіпсувати мені настрій?»
Мені потрібна допомога. В університеті Мічигану є цілий факультет,
де вивчають, як фастфуд, як-от смажена курка,
впливає на психіку людей.
УНІВЕРСИТЕТ
Заходьте!
- Добрий день! - Привіт, Мо!
- Радий знайомству. - Вітаю в лабораторії.
Сьогодні ти скуштуєш деякі з наших страв.
Так дивно.
- Я візьму ніжку. - Так.
Я б хотіла запитати про останні тижні і про те, як ти пройшов цей шлях.
Коли я це їм,
здається, що все добре,
поки їжа не закінчиться й раптом не відчую…
Буквально вчора я задумався: «Я один. Тут так самотньо».
Так. Настрій падає.
До того ж я комік.
Я завжди шукаю в житті щось веселе, смішне.
Так.
Але зараз, уже за такий короткий час,
у мене раптом немає на це сил.
І якщо я трохи не в настрої,
то хочу потішити себе чимось смачненьким.
Тож коли я замовляю курячі крильця,
можу прихопити ще й бургер з куркою.
- А ти не відчуваєш млявість? - О, так.
Наче трохи сповільнився?
Ще мене хилить на сон. Але він не збадьорює, бо…
- Наче ти під кайфом. - Боже…
Я б це, мабуть…
Ти думаєш не про відновлення сил,
а про потребу проспатися.
Боже мій. Ти ніби за мною стежила.
Адже це дослівно те, що зі мною відбувається.
Гаразд. Ось ще одне запитання.
Чи було таке, що ти хотів зупинитися,
але мусив продовжувати?
Так. Багато разів бувало, коли я їв
і просто не міг не доїсти.
Чи бувало таке, що ти з'їдав ще більше такої їжі,
аби впоратися з поганим настроєм?
Так.
Ці дуже популярні страви серед багатьох людей
справді знижують настрій.
Один із найсерйозніших наслідків — це депресія і тривожність.
- Тобі це знайоме? - Дуже.
Якщо раптом відмовишся від цієї їжі, то почнеш ще більше її хотіти.
Ви описуєте щось схоже на наркотик. Це залежність.
Так.
Навіть тривожність і…
Я не часто відчуваю затуманення в голові,
але я почав забувати слова.
Ті питання, які я щойно поставила, —
це діагностичні критерії
для виявлення ознак залежності…
- Ого. - Нікотинової, алкогольної чи кокаїнової.
Ти знаєш, що від цього тобі погано,
і попри це тебе далі тягне до нової дози.
Ці продукти створені так,
щоб швидко отримати величезну дозу задоволення,
яке так само швидко зникає.
Саме так діють усі речовини, що спричиняють залежність.
Здається, що ти починаєш відчувати цю залежність.
Так. Це…
Я не думав, що на мене
так сильно вплине смажена курка.
Так.
Мене шокувало те,
що ця їжа зі мною робить.
Людський мозок надзвичайно складний.
Один з його відділів має назву гіпоталамус.
Він підказує, коли їсти, коли зупинитись, коли ми голодні, а коли — ні.
Ця функція порушується під впливом таких продуктів.
Коли система дає збій,
починається харчова залежність.
Через деякий час це може підірвати фізичне й психічне здоров'я.
Для нас стало прикрою несподіванкою, що 12 % дітей
відповідають критеріям залежності від ультраоброблених продуктів.
Як матір, мене серйозно хвилює майбутнє наших дітей.
Коли я це їм, починаю відчувати, що я перестаю бути собою.
Дивлюся в дзеркало й не пізнаю себе.
Мені недобре.
Настільки недобре. Я самотній.
Для мене це занадто. Це так важко.
Прокляття.
Краще я це вимкну. Чорт забирай.
ДЕНЬ 19
СНІДАНОК
Сьогодні я вже не витримую.
Чесно кажучи, я був наївним, коли починав цей експеримент,
але що глибше я занурююся,
то більше я сумніваюся у своїй любові до цієї їжі.
Смажені кури є скрізь,
а цих тварин треба звідкись брати.
Як огидно.
Але те, що відбувається за зачиненими дверима…
ФІЛІП ЛІМБЕРІ, РАДНИК З АГРАРНИХ ПИТАНЬ
…сама індустрія воліє приховувати від громадськості.
Я з'ясував,
що в Америці майже вся курятина надходить із промислових ферм.
Ми їх наздоганяємо.
У Британії цей показник — 95 %.
Промислове тваринництво, тобто масове розведення тварин,
зародилося в США, але вже міцно вкоренилося в Британії.
Таких ферм уже більш ніж тисяча —
вони приховані, але їх кількість зростає.
ВІТАЄМО В АРКАНЗАСІ
Лише кілька компаній постачають більшість курятини
у всі супермаркети й мережі фастфудів в Америці.
Їх називають «Велика курятина».
І одним зі штатів «Великої курятини» є Арканзас.
АРКАНЗАС, ЦІНА КУРКИ
Туди я і вирушаю.
А саме, до міста Спрінгдейль,
де розташований найбільший американський виробник курятини —
Tyson Foods.
Наші цінності в Tyson Foods — безпека, відповідальність та радість.
Оце так. У рекламному ролику Tyson's,
попри свої масштаби, справляє враження приємної компанії.
Основа нашого лідерства — наші мільярдні бренди.
ЖУРНАЛІСТКА
Ми годуємо світ, як власну родину.
Правда лише в тому, що цей бренд точно оцінюється в мільярд доларів.
Компанія Tyson справді встановила стандарт у м'ясопереробній галузі.
Якщо хочете досягти успіху в іграх з курятиною,
треба грати, як Tyson.
Твій вихід, Еліс.
Компанія Tyson — серед піонерів вертикально інтегрованої моделі.
Це означає, що компанія володіє всіма елементами ланцюга постачання.
Від інкубатора до курчат,
до забою, до виробництва, як-от курячих нагетсів,
і навіть до вантажних перевезень.
TYSON FOODS — ПЕРЕМОЖЕЦЬ!
Я б порівняла це з чорною дірою, яка поглинає абсолютно все.
Це спосіб тримати всі аспекти під фінансовим контролем.
Дякую, Еліс.
Компанія Tyson заробляє стільки,
що майже всі великі виробники курятини
скопіювали її модель.
У Великій Британії найбільші гравці — це Moy Park,
Hook 2 Sisters і Avara Foods.
Вони контролюють майже 70 % нашого ринку курятини
і переробляють приблизно 800 мільйонів курей на рік.
Ага, «переробляють» означає «забивають».
Я хотів зустрітися з Tyson,
а коли вони почули про фільм, більше не відповідали.
Тож я знайшов місцеву активістку,
яка відстоює права працівників птахофабрик.
Вона розповість, що й до чого.
- Як справи? Вітаю в Арканзасі. - Добре.
АКТИВІСТКА
Я проведу вам екскурсію,
щоб ви трохи зрозуміли,
наскільки потужну владу тут має компанія Tyson.
Вони будують дороги,
жертвують гроші церквам і благодійним організаціям.
Ось, уже бачу. Спортивний комплекс Tyson.
- Вони ніби скуповують тут усе. - Саме так.
Дивіться, повезли птицю…
Так. Але нам туди не можна. Це приватна власність.
Останні п'ять років я пишу про Tyson Foods,
але ніколи не була на фабриці,
бо в таких штатах, як Арканзас, діють обмежувальні закони.
Вони забороняють заходити на територію Tyson
і документувати щось, пов'язане з підприємством.
А штраф в Арканзасі становить до 5 000 доларів на день.
- Ого, який великий! - Так.
- Це ж кури. - Так.
Нічого собі.
Оце запашок!
Ще вантажівки.
Як сардини в банці.
Цілими днями вони забивають птахів.
- А потім підуть до церкви… - Куряча…
Боже. Ще й пір'я.
- Так. - Тут усе в пір'ї.
Так.
У мене вже паморочиться в голові.
Я трохи хвилююся за нас, адже це велика корпорація.
- Так. - А в США гроші вирішують усе.
Ось і поліція.
Так, є кілька машин.
Аби ці корпорації могли спокійно працювати,
у них мають бути добрі стосунки…
- Так. - …з політиками, поліцією та всіма іншими.
Мені якось страшно.
Вони за нами стежать. Я це знаю.
- Так, відчувається… - Вони дивляться за нами.
Он зупинилась патрульна машина. Не знаю, чи це через нас.
Переходимо на той бік? Так, переходимо.
Краще не дратувати поліцію.
Я чорний, ти латиноамериканка. У нас немає шансів.
Коли я почала цим займатися, я запитувала працівників:
«Що вам потрібно?»
А вони відповідали:
«Ми лише хочемо,
щоб до нас ставилися краще, ніж до курей, яких ми забиваємо».
Оце так.
Є речі, про які ніхто не здогадується,
тому закон забороняє працівникам цих фабрик
про них розповідати.
Це відбувається лише тут, в Арканзасі,
чи у всій Америці?
У всій Америці.
Це проблема всієї м'ясної промисловості.
ПРИХОВАНЕ ФІЛЬМУВАННЯ З ІНШОЇ ФАБРИКИ
Працівники показували мені відео із цехів.
Працівники повинні добивати курей, які ще не вмерли,
а конвеєр щохвилини пропускає по 175 птахів.
Люди працюють пліч-о-пліч, із гострими ножами, у металевих рукавицях.
Вони обвалюють курку за три-п'ять секунд.
І так працюють по вісім-десять годин поспіль.
Працівники казали:
«Перерви немає, бо мене сприймають за робота».
Одна з найбільших проблем працівників птахофабрик —
відсутність перерв на туалет.
Конвеєр не зупиняється,
тож коли працівники хочуть у туалет,
а їм не дають перерви,
вони мочаться прямо коло конвеєра.
- Під себе. - Дідько…
Ми багато разів чули, що їм доводилося носити підгузки.
- Це просто приниження. - Та що ж…
Жодного працівника не можна так експлуатувати
заради наших бургерів з куркою.
Це смілива жінка, яка намагається щось змінити,
але її ніхто не слухає.
Люди з фастфудів тут не бувають і не знають, як усе працює.
Я подумав: «Яке божевілля,
що нашу курку виробляють ось так».
А вони цього не бачили, тож їм байдуже.
«Дайте ще ніжок».
Працівники цієї галузі
виконують одну з найнебезпечніших робіт у США
і ризикують життям за зарплату, яка ледь перевищує мінімальну.
У таких умовах можна втратити кінцівку або потрапити до лікарні.
Це величезні конвеєри,
і хтось має чистити їх зсередини.
Працівнику на заводі Tyson в Алабамі відрізало голову.
У Tyson заявили: «Це не наша відповідальність,
оскільки це робітник підрядника».
Ось як вони відмежовуються від порушень трудового законодавства.
«КОМПАНІЇ ЗАРОБЛЯЮТЬ, УСІ ІНШІ СТРАЖДАЮТЬ»
Проблеми з умовами праці є не лише на фабриках.
Це питання стосується всієї індустрії «Великої курятини»,
зокрема ферм.
НАВІТЬ ПІСЛЯ СМЕРТІ БІЛЬ НЕ МИНЕ
У цій галузі
є нелегальні працівники, біженці,
і вони навряд чи на щось скаржитимуться.
Щоб зрозуміти умови праці,
я домовився про зустріч з одним нелегальним працівником.
Дякую, що прийшли.
Він ловить курей на фермах,
які постачають курей арканзаським виробникам курятини.
Наша група із шести чоловіків ловить курей.
Щодня ми ловимо 40 000 курей.
Тримаємо по дві курки в кожній руці.
Мої пальці вже не працюють як слід.
Уже нормально не згинаються.
Іноді навіть уві сні
ми смикаємо руками, наче ловимо курей.
У таких цехах повно хімікатів,
а захисне спорядження мають не всі працівники.
А кури бувають агресивними, тож це справді важка робота.
Мені сказали, що до цієї роботи залучають навіть дітей.
Так, багато дітей. 15, 16, 17 років.
У хлопця з моєї групи
була гарячка, кашель,
почервоніли очі — усе через хімікати.
У нього текли сльози, він був не межі притомності.
Після зустрічі з Карлосом
я дізнався, що у 2023 році Міністерство праці США
виявило понад 100 дітей, які нелегально працювали через підрядника
на дев'яти великих м'ясокомбінатах,
зокрема George's і Tyson Foods.
«У Tyson Foods дотримуються всіх трудових законів
і вимагають від своїх партнерів максимальної відповідальності».
Це був мій ровесник,
і я побачив, як ця робота позначилася на його фізичному стані.
Це сучасне рабство.
Інакше не скажеш.
Навколо курятини створили завісу таємниці
і подають її як щось майже фантастичне.
Аж повірити важко.
І не варто вірити!
Я знав, що це складний бізнес,
а коли зустрічаєш людей, які працюють поза кадром…
Це змінює твоє ставлення
до їжі, яку ти
любиш.
Це серйозно.
І я розумію,
коли заглиблююся в цю тему,
десь у голові весь час крутиться думка:
«Чи раптом не з'являться в мене на порозі чоловіки в чорних костюмах?»
ДЕНЬ 20
Не можу повірити, наскільки мутною є ця індустрія.
ОБІД
Мені порадили поїхати в Делавер, де люди вирішили чинити опір.
«Вітаємо в Делавері — штаті нескінченних відкриттів».
Наче вони знали, що я приїду,
бо саме цим я і займаюся — відкриваю правду.
Ой лишенько. Я сходжу з розуму.
Їм цю курку й сходжу з розуму.
Виробництво курятини в Делавері — це великий бізнес.
Про його вплив навіть говорять по радіо.
Птахівництво штату виробляє тонни відходів.
Люди, які мешкають біля птахофабрик,
хвилюються через вплив цих ферм на їхнє здоров'я.
Ось що я дізнався з репортажів.
У Делавері неймовірно багато курей,
і вони виробляють купу лайна.
Вибач, мамо.
Тепер уявіть усіх курей в Америці.
За рік вони залишають стільки посліду, що ним можна засипати весь Лондон.
Ще й Единбург. Це дуже багато лайна.
- Привіт. - Як справи, Мо?
- Добре. - Радий знайомству.
БОРЕЦЬ З НЕЧИСТОТАМИ
Я привіз вам дощ.
- Майкл. - Як ти?
Майкл тут живе й намагається чинити опір. Він покаже мені проблему.
Бачиш ті пташники?
- Так. - Бачиш вентилятори на стінах?
Так.
Вони не лише для охолодження.
Цих птахів вирощують на купі відходів.
- Так. - Один такий ангар вміщує 50 000 птахів.
Посліду — відповідно.
Там не прибирають. Птахи сидять на відходах.
А вони виділяють аміак.
- Чорт. Так. - Тож через цей аміак кури сліпнуть.
Для цього й потрібні вентилятори, інакше аміак уб'є всіх курей.
Ясно.
Якщо таке повітря потрапить у житлові райони,
якими будуть наслідки для людей?
Це токсична суміш газів,
яку вдихають люди. А це шкодить здоров'ю.
Бачиш це? А бачиш, де живуть люди?
Чорт забирай! Це ж так близько!
Це ветерани. Тут живе ветеран.
Що тут зробили, поки він воював в Іраку?
Поставили курники навпроти його будинку й псують повітря.
Який сморід!
- Ви дихаєте цим щодня? - Щодня.
- Навіть у машині цей запах! - Він в'їдається в одяг!
Так не можна, адже це чудові аграрні громади.
Я не кажу, що сільське господарство — це зло.
Але можна займатися фермерством і не завдавати шкоди громадам,
не отруювати життя сусідам.
Я не думав, що дійде до того,
що люди масово страждатимуть
через якість повітря і води, яку вони п'ють.
Ідеться не лише про запах.
Цей величезний комплекс —
один з найбільших заводів, що переробляє відходи птахофабрик.
Вони потрошать мільйони птахів.
У процесі їх треба мити.
Залишаються нутрощі й таке інше.
Мабуть, я висловлююся не надто науково,
але фактично вони беруть цю стічну воду
і зрошують нею поля.
Ти ж пам'ятаєш, що тут усі мають колодязі.
Ти серйозно? Це відстій!
Люди не можуть дихати повітрям, пити воду, виходити на вулицю.
Діти хворіють на астму.
Усе це — заради дешевої курятини
за 99 центів чи 1,99 долара за пів кілограма.
Серйозно?
Попри значний вплив, ця галузь має серйозні проблеми.
Компанія Mountaire, яку звинувачують у забрудненні повітря й води,
урегулювала колективний позов на 205 мільйонів доларів,
але відповідальності не визнала.
Тепер я ставлю все під сумнів.
Зуби споліскую такою водою.
Це вже параноя.
На початку експерименту я не знав про «Велику курятину».
Зовсім не знав.
Навіть не чув, що таке існує.
Мені прикро, що я цього не знав.
А тоді приїжджаєш сюди, бачиш цей завод поруч із чиїмось будинком.
Це все дуже сумно.
Я більше не хочу це їсти.
Справді хочу припинити це їсти.
Та ну.
ДЕНЬ 21
Досить приємно,
зібратися з родиною і поїсти курки з відерця.
Але такою ціною?
Починаєш шукати баланс.
Раніше я ніколи про це не думав.
«Це сільське господарство. Треба ж виживати».
Але чи треба виживати такою ціною?
Раніше я б сказав:
«Це ж просто курка. Заспокойтеся».
Ти зрозумієш це лише тоді, коли почуєш історії тих, хто постраждав,
коли сам підсядеш на цю їжу й дізнаєшся,
що ти вже залежний від курки — як від кокаїну.
І ти думаєш: «Що?»
Іноді я думаю: якщо в цій сфері крутяться такі гроші,
то має бути й чимало секретів, які необхідно приховати.
І я бачу це тут, в Америці,
але вдома…
Наскільки далеко це зайшло?
Гігантські тваринницькі ферми завдають величезної шкоди довкіллю.
Курей годують кормом із зернових, зокрема сої,
вирощування якої пов'язане з масовою вирубкою тропічних лісів.
А у Великій Британії штучні добрива й пестициди
спричиняють масове виснаження ґрунтів.
Наш ґрунт буквально зникає.
Науковці застерігають, що в нас залишилося кілька десятиліть.
Без ґрунту немає їжі.
Це кінець.
Готовий вирушати.
Забираймося звідси.
ДЕНЬ 24
ЛОНДОН, ФІНІШНА ПРЯМА
Ось KFC Drive.
Вони вдаються до такої хитрості:
ти замовляєш, а вони питають: «Щось іще?»
- Вітаю. - Вітаю.
Можна мені маленький набір?
Щось іще?
А можна ще порцію крилець?
Щось іще?
- Дякую. До побачення. - До зустрічі.
Бачите? «Щось іще?»
Я не хотів стільки всього.
Ця їжа має стільки проблем.
Мій експеримент багато чого прояснив.
Я не можу ігнорувати те, про що дізнався.
Після повернення я заглибився в цю тему.
Здається, KFC не має гальм.
Мережа фастфуду KFC оголосила про плани відкрити 500 нових ресторанів
у Британії та Ірландії впродовж десятиліття.
Мо казав, що не хоче бути журналістом-розслідувачем.
Я це розумію, але, думаю, що прийде час,
коли він захоче далі заглибитися в цю сферу.
Тоді йому доведеться стати журналістом
і копнути глибше.
Вітаємо. Це головний офіс KFC.
Якщо у вас є запитання щодо обслуговування клієнтів, натисніть 1.
Усі запитання щодо обслуговування слід надсилати через форму зворотного зв'язку…
Ідеться не лише про те, як експеримент вплинув на мене.
Я хочу поговорити з лідерами ринку про те,
їхня їжа впливає на наше здоров'я та довкілля.
Ось відповідь від KFC.
«Дякуємо, що звернулися до нас і розповіли про свій фільм.
Це досить цікавий проєкт.
Ми не можемо долучитися безпосередньо,
але бажаємо успіхів у його втіленні.
Ще раз дякуємо за звернення. Нехай щастить із фільмом».
Вони просто ввічливо мене послали.
Та все ж мені дещо вдалося.
Зі мною погодився зустрітися великий начальник,
генеральний директор Британської ради птахівників.
Ми хотіли зустрітися на одній із ферм, але він сказав:
«Туди важко потрапити».
Цікаво.
Тож ми зустрілися на цій невеличкій міській фермі.
- Вітаю, Річе. Як справи? - Добре, дякую. А у вас?
Нічого, що я витягнув вас аж у Гекні?
Усе гаразд.
Ви схожі на поліціянта під прикриттям.
У Великій Британії щотижня забивають приблизно 20 мільйонів птахів.
ДИРЕКТОР РАДИ ПТАХІВНИКІВ
- Щотижня? - Щотижня.
Порівняйте з населенням країни — 65 мільйонів. Нехай не всі їдять м'ясо.
- Уявімо, 60 мільйонів їдять курятину. - Так.
Пів курки на людину на тиждень.
Це небагато.
І в нашій країні є проблема голоду.
Поки ми не нагодуємо всіх,
усе інше не матиме значення.
І так, ми маємо уважно стежити за тим,
як ми ставимося до людей, довкілля, птахів.
Це можна контролювати.
Якщо робити це правильно, ми нагодуємо не лише Британію, а й весь світ.
Говорите, наче політик, Річе. Ще почніть цілувати немовлят.
Так, але це…
У ході свого експерименту
я побачив усі аспекти галузі виробництва курятини.
І справжньою несподіванкою для мене стали відходи.
Як з ними поводяться в нас?
Нашу галузь звинувачують і критикують
за те, що ми робимо з відходами.
Але я можу з упевненістю сказати, що всі відходи,
якщо ми говоримо про ферми, а не про переробні заводи,
суворо контролюють.
А як щодо відходів із переробних заводів?
Їх теж суворо контролюють,
щоб не допустити ризиків і шкоди.
- То в нас немає зловживань? - Ні. Це не вигідно.
Але з вами тут піарниця.
Вона ось-ось втрутиться й скаже, щоб ми припинили.
- Ми намагаємося бути добрими сусідами. - Так.
Намагаємося не шкодити людям.
Після нашої розмови в новинах повідомили:
проти виробника курятини Avara Foods, якого представляє Річард,
відкрито найбільший в історії країни позов
за порушення екологічного законодавства.
Його звинувачують у забрудненні трьох річок.
У басейні річки Вай вирощують понад 20 мільйонів курей.
Земля не може поглинути весь їхній послід.
Промислові птахофабрики, у яких ви купуєте курятину,
буквально згноїли річку Вай.
- Як справи, брате? - Як ти?
Кудкудак, чоловіче!
- Заходь, брате. - Усе гаразд?
- Так. Усе добре. - Заходь.
Ти бачився з тим Річардом? Як усе пройшло?
Я йому вдячний, що він прийшов і поговорив зі мною,
але водночас здавалося, що я говорив з ШІ.
Я ставив йому питання, а він:
«Треба годувати людей.
Чи можемо ми зробити більше? Можливо».
То що тепер? Які плани?
Важко сказати, бо ніхто не хоче зі мною говорити.
Я отримав відповідь від KFC.
Зі штаб-квартири KFC.
- Ого, круто. - Так.
- Правда? - Покажи.
Тут є номер. Спробуй подзвонити.
- Набирай. - Так?
Алло.
Це Мо Ґілліґан. Я вам писав
щодо документального фільму про смажену курку.
Алло.
Вимкнули звук.
- Бо виклик прийняли. - Серйозно?
Алло.
Я записую цю розмову, щоб використати у своєму фільмі.
Ви не проти?
Гаразд.
Оце так.
- Вона скинула. - Так.
О, Боже. Знаєш що?
Вона прийняла виклик і вимкнула звук.
- Так. Ще й слухала. - Просто слухала.
Це ненормально.
Наразі це найбільше, чого я домігся від KFC.
- Так. - Найбільше.
Самі ж залишили свій номер.
Навіщо залишати номер і не відповідати? У чому сенс?
Навряд чи когось здивує,
що KFC, як і інші бренди фастфуду,
співпрацює з інфлюенсерами з мільйонами підписників,
щоб просувати свої продукти та бренд серед молоді.
Привіт, друзі. Я Ніко, і я на фермі.
Ніко мені подобається. Він молодець.
Заглянемо за відерце.
Боже мій.
Стільки курчат! І жодної клітки.
Я думав, що в одній маленькій клітці тримають 4 000 курей.
Ні. У нас немає кліток.
Ми пишаємося своїм ставленням до тварин.
Тож ви показуєте кращий бік
і використовуєте людину з великою аудиторією.
Але ви контролюєте все, що він бачить за лаштунками.
ДЕ БЕРУТЬ КУРЧАТ ДЛЯ KFC?
KFC привезли сюди Ніко, коли курчата були маленькими й гарненькими.
Їм було 15–20 днів.
Ми повернулися, коли їм було 33 дні.
- Ви справді так дбаєте про курчат? - Так.
А про цих?
Ви дбаєте й про цих трьох птахів,
які вже не можуть підвестися?
Вони не витримують своєї ваги.
Це дуже непокоїть.
Це нова цифрова ера маніпулювання ринком.
…птахи мають багато місця для прогулянок…
Це такий екологічний блеф.
Мабуть, я зможу дізнатися більше про ваш секретний рецепт,
ніж про те, звідки ви берете курей
і як із ними поводяться.
Ваша ферма неймовірна.
Питання в тому, що ви приховуєте?
Я знайшов чоловіка, чиї кадри відрізнялись від відео KFC.
Він надіслав мені координати.
Уночі він знову туди піде разом з командою.
Не думав, що через курку я їздитиму вночі в Лінкольнширі
за вказаними координатами.
Це майже божевілля, не брехатиму.
Зараз я почуваюся справжнім журналістом.
Як Мартін Кемп.
Мартін Кемп. Правильно?
О ні, це ж той чувак зі Spandau Ballet.
Росс Кемп.
ЛІНКОЛЬНШИР, «ЩО У ВІДЕРЦІ?»
У Лінкольнширі забивають найбільше курей у Великій Британії.
Якщо хочеш знайти правду, треба йти за грошима. Так було завжди.
І ось що: Moy Park — другий за величиною виробник курятини у Великій Британії —
постачає 25 % курятини, яку ми їмо,
зокрема ту, що потрапляє у відерця KFC.
Але зачекайте…
Ця британська компанія
насправді належить другому після компанії Tyson
найбільшому виробнику курятини в США —
компанії Pilgrim's.
А вони належать королям курятини — JBS,
які виробляють у всьому світі до п'яти мільярдів курчат на рік.
Здається, це він.
- Меттью! - Привіт.
- Як справи? - Привіт, Мо. Радий знайомству.
Усе гаразд? Сідай.
Ферма KFC розташована ліворуч,
і сьогодні вночі ми до неї зайдемо.
Ми знімали там три роки тому,
і відео набрало майже 12 мільйонів переглядів.
Цікаво поглянути, чи там щось змінилося.
Ми зустрінемося з двома колегами.
Один — професійний розслідувач із великим досвідом.
Думаю, їх можна знімати зі спини.
Вітаю.
- Привіт. - Вітаю.
- Ого, тут усе серйозно. - Так.
Це наче Call of Duty. Мені аж страшно. Справді.
Чого тобі страшно?
Не знаю, просто я ніколи не бачив…
- Ти нас боїшся? - Ви в балаклавах, хлопці.
Це ферма Moy Park.
Ми зайдемо з півночі.
У цих двох будинках живуть люди.
Наскільки це ризиковано?
Найбільший ризик — якщо фермер чи працівник нас знайде
і розправиться з нами самостійно.
У деяких фермерів є рушниці.
У мій дрон уже стріляли. Тож може трапитися все.
- Справді? - Так.
Нічого собі.
Мені особисто вже начхати.
Це просто треба… Хтось повинен це зробити.
Ось ми підемо й зробимо.
Я піду за вами. Я спостерігатиму, але на той бік не піду.
Може, ми тебе вмовимо?
- Я б залюбки… - Ні?
- Моя дівчина мені заборонила. - Гаразд.
Рано-вранці команда попрямувала на одну з ферм Moy Park.
Я щиро за них хвилююся.
Хтозна, які в них заходи проти незваних гостей.
Розумієте?
Їм треба бути обережними.
Я трохи нервую.
Боюся, що ось-ось хтось з'явиться.
Чесно, я не займаюся такими речами.
Просто інформую, що ми вже на місці.
Покажу тобі, що я бачу.
Ми ще не пробралися всередину.
Тут три окремі замки,
ще й з контрольними пломбами.
Тут значно більше заходів безпеки, ніж було три роки тому.
Вибач, що говорю тихо. Не хочу, щоб нас почули.
Ми знайшли сміттєвий бак.
Дивися, що там усередині.
Цим пташкам, мабуть, два тижні.
Сморід просто нестерпний. Доводиться затримувати дихання.
Ми знайшли багато сміттєвих баків.
Але дивно, що вони теж під замком.
Хтось не хоче, щоб знімали їхніх птахів.
Усі ці баки заповнені й під замком.
Тож ми повертаємося.
До зустрічі.
Те, що вдалося зробити Метью і його команді раніше,
мабуть, комусь не сподобалося.
Як ти, друже?
Мені здається, що замість того, щоб усунути проблему
цих курчат Франкенштейна, які не можуть стояти,
падають від зайвої ваги…
Вони не усувають проблему, а просто посилюють безпеку.
Це відбувається у всіх куточках Великої Британії.
Не лише на цій фермі.
Таких ферм багато.
Вони просто сховані від очей.
Це абсолютно неправильно.
Це ті самі схеми.
Це не просто збіг,
що ми туди приїхали, а там стало більше замків…
Це не збіг, що мені ніхто не відповідає.
Це підтверджує, наскільки вони впливові.
Після нашої зустрічі
розслідувачі надіслали мені відео з ферми Avara, куди їм вдалося потрапити.
Це та сама компанія,
яку звинувачують у забрудненні річок відходами з птахофабрик.
Це жахливо.
Усе людське в тобі каже:
«Жодна тварина не повинна так жити й страждати».
Це ті ж курчата, яких я їв і, напевно, ви теж їсте.
Це сувора реальність.
Протягом усього експерименту ця галузь була настільки закритою
і настільки мовчазною.
Але я побачив, що ховається за зачиненими дверима.
І тоді зрозумів, чому вони мовчать.
Дешева курятина зовсім не дешева.
Майже три чверті всіх антибіотиків у світі
використовують у тваринництві,
щоб запобігати хворобам, поширеним на промислових фермах.
Якщо ми й далі так робитимемо,
Всесвітня організація охорони здоров'я застерігає,
що через зростання резистентності до антибіотиків
ми увійдемо до постантибіотичної ери,
коли нині виліковні хвороби знову вбиватимуть людей.
ДЕНЬ 28
За 24 години експеримент завершиться.
Але зараз я снідаю з банданою на голові
і почуваюся найчорнішим чоловіком у світі.
Зараз, коли я це їм,
скажу вам чесно: вона мені набридла.
Але я це кажу й з'їдаю ще шматок.
ОБІД
Фіналом експерименту стане вечеря з хлопцями в Південному Лондоні.
Як справи? Привіт усім!
КОМПАШКА
Я думав, що зроблю так: «Сюрприз! Остання ніжка!»
ВЕЧЕРЯ
Так.
Класичні крильця, а це новинка в соусі барбекю.
Ти ж нічого не хочеш?
Останній шматок і…
Вітаю, друже. Остання вечеря.
- Дуже дякую. - Про що ти зараз думаєш?
Мені однозначно треба прийти до тями.
Дещо з усього цього мене шокувало.
На таке не заплющиш очі.
Я не думав, що буде так важко, але вийшло саме так.
Було важко. Слухати ці історії…
Хочеться залишитися й теж боротися,
але водночас ти бачиш,
як далеко ці компанії готові зайти заради прибутку.
І їм байдуже, хто стоїть у них на шляху.
А потім ти замислюєшся:
якщо це відбувається зараз,
то що буде через п'ять, десять, п'ятнадцять років?
Ти зазирнув у дуже темні кутки.
Я пишаюся тим, що ти наважився на цю подорож.
- Дякую, друже. - Так.
Люди, я це зробив.
Після 84 порцій смаженої курятини
нарешті настав час зупинитися.
Мій перший сніданок без смаженої курки.
Кава, вівсяний батончик і банан. Нарешті.
Нарешті!
Я вирушаю до лікарки Абуд,
щоб з'ясувати наслідки мого експерименту зі смаженою куркою.
- Добре, погляньмо. - Прошу на ваги.
- Ви набрали три кілограми. - Нічого собі!
Додалося чотири сантиметри.
- Чотири сантиметри! - Саме так.
Господи.
Я навіть відчуваю, що ви набрали…
- Я теж. - …зайвого жиру.
- Так. - Глибокий вдих і видих!
Сильніше.
Отже, Мо. Ви стали менш веселим, ніж раніше?
Не бачу того піднесення.
Це справді вплинуло на мій настрій.
- Мені хотілося плакати. - Прикро це чути.
Так.
Це змушує замислитися
і показує, що може статися з людьми,
з нами, особливо з молоддю.
Це мене й турбує.
- Я харчувався цим лише 28 днів… - Так.
А якби я продовжив експеримент ще на місяць, з таким самопочуттям…
- Саме так. А що казати про підлітків? - Так.
Лише уявіть: вони ще цього не розуміють
і не можуть як слід аналізувати.
Якщо вони щодня харчуються саме так,
то такий стан для них є нормою,
адже вони не знають, що може бути інакше.
Пам'ятаєте, ми говорили про генетичну схильність?
В анамнезі вашої мами є діабет другого типу.
У вас підвищився рівень глюкози.
Тоді було 30, стало 32.
Підвищення на дві одиниці — це не дрібниця.
Це прямо пов’язано з тим, що ви їли.
Якщо так триватиме далі, це може завершитися діабетом.
А діабет — це тихий убивця.
Через нього втрачають зір…
- Він призводить до ампутацій… - Зрозумів.
Може впливати на серце, мозок і взагалі на все.
- Он як? - Це не проста хвороба.
Але не хвилюйтеся.
Усе, про що ми говорили, можна виправити.
Справді?
Просто треба правильно харчуватися.
- І тренуватися. - Звісно.
Я хочу повернути свою колишню форму й колишнього себе.
Саме так. Якщо дозволите, я дам вам пораду.
Їжте якнайбільше зелених овочів,
пийте морквяний сік. Це смачно. Справді.
Та годі, лікарко. Хто захоче на ніч пити морквяний сік?
ЧЕРЕЗ ПІВ РОКУ
Ні, не думаю, що мене попустить.
Це їжа, яку я справді люблю.
І якби я не вирушив у цю подорож,
я б ніколи не побачив її з іншого боку.
Так багато людей заробляють на цьому різними способами,
і їх ніхто не притягує до відповідальності.
Це мене розгнівало. Це мене засмутило.
Старомодні слова. Ні, це справді мене збісило.
Я не кажу, що більше ніколи цього не з'їм.
Це фестиваль крилець!
Фестиваль крилець.
Але тепер я дивитимуся на це інакше.
Які крильця сьогодні спробуєш, друже?
Усі, друже.
Так! Я хочу скуштувати цю в'ялену курку.
Найпростіше — це їсти менше м'яса.
Буквально всім і кожному з нас варто їсти менше м'яса.
Це не обговорюється.
Ось як я купую продукти:
перевертаю упаковку й дивлюся на склад.
Якщо я його не розумію, я це не купую і не їм.
Ми — те, що ми їмо.
Багатьом хворобам можна запобігти,
якщо харчуватися правильно.
Тож освіта — це головне.
Ми очікуємо, що бренди й уряди зміняться на краще
і надаватимуть споживачам правильну інформацію,
щоб ми розуміли, що їмо.
Доступ до пристойної, гуманно вирощеної,
екологічної та здорової їжі має бути базовим правом людини.
Не знаю, як це вплине на вас.
Можливо, ви інакше подивитесь на те, що їсте.
Але навіть початок такої розмови
має величезну вагу.
Відповідь Moy Park на наш запит:
«Ми серйозно ставимося до добробуту тварин і дбаємо про птахів…
Нам відомо про звинувачення, висунуті після незаконного вторгнення на ферму.
Незалежні ветеринари засвідчили, що птахи здорові, і порушень не виявили.
Щільність утримання тварин на наших фермах є нижчою за норми.
Персонал перевіряє птахів тричі на день.
Як усі ферми, ми вживаємо заходів захисту біобезпеки».
Avara Foods: «…90 % населення Британії їдять курятину,
а ми задовольняємо попит.
У 2025 році завантаження наших ферм було на 23 % нижчим
за встановлені норми.
Як великі роботодавці й громадяни, ми хочемо бачити річку Вай здоровою.
Ці звинувачення хибні й спричинені нерозумінням справи.
Ми впевнені у своїй позиції».
Tyson Foods і KFC від коментарів відмовилися.
У 2019 році у KFC прийняли політику покращення умов життя курей
і обіцяли відмовитися від порід, що швидко ростуть, до 2016 року.
До них долучились Popeyes, Nando's і Wingstop.
У лютому 2026 року всі вони відкликали ці зобов'язання
і створили Форум сталого курівництва,
який регулюють…
самі.
Але люди починають чинити опір…
Привіт! Мене звуть Мо Ґілліґан.
Я з командою «Огризайся» перебуваю перед парламентом.
Ми боремося за справедливу, здорову систему харчування.
Будь ласка, зобов'яжіться покращити екологічну політику
і захистіть річки Британії.
Цих курей вирощують на вільному випасі.
- Він був удвічі менший, коли приїхав. - Бог ти мій.
Ого!
Я ніколи не тримав у руках курчати.
Насправді вони гарненькі.
ПЕРЕХОДЬТЕ НА ВЕГАНСТВО
Переклад субтитрів: Інеса Федорова