Downloaded from YTS.BZ
- Gud, hvor er de søde. - Ja, der er vores små venner.
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Gud!
En kylling!
Det er det mest opdrættede landdyr på planeten.
Det anses for at være magert og sundt.
Industrien gør alt, hvad de kan, for at gøre det uimodståeligt.
78 milliarder kyllinger slagtes årligt.
Kyllingeindustrien er 250 milliarder dollars værd.
Den er drevet af vores kærlighed til billig, lækker, hurtig mad.
London, giv den gas!
Der er to ting, jeg ikke kan leve uden. At få folk til at grine og kylling.
Vil I vide, hvor man får god kylling? De har skudsikkert glas.
Du vil dø for deres kylling. Det er sikkert.
Stegt, i karry, stærk…
Men min yndlingsret, og her kommer en sort stereotyp om tre, to…
Stegt kylling.
Siden min første bid for 30 år siden
er stegt kylling blevet vildt populært.
Vi er i kyllingebar-æraen, og folk er besatte.
Kylling ses som det grønne, sunde valg. Det er det ikke.
Lige nu er 36 % af engelske børn overvægtige eller fede.
Der er advarsler om den store miljøpåvirkning fra fjerkræavl.
Hold nu kæft.
Jeg er standupkomiker og har elsket retten, siden jeg var barn.
Jeg vil vide, hvad der foregår.
Derfor laver jeg et eksperiment
og sætter mit helbred på spil.
28 dage, hvor jeg kun spiser friturestegt kylling.
Jeg tager over Atlanten.
Jeg tager fra det sydlige London til de amerikanske sydstater.
For pokker!
Jeg vil finde ud af, hvad maden gør ved vores krop og sind.
Åh, mand.
Og om kylling virkelig fører os mod afgrunden.
Kylling til morgenmad.
Der foregår ting, folk ikke kan forestille sig, fordi ingen kan komme ind.
Det stinker!
De vil ikke have nogen spørgsmål.
Vi lever i et videnskabseksperiment,
og industrien slår os bogstaveligt talt ihjel.
Hold nu op.
Jeg spiser kylling og bliver skør.
Jeg tror ikke, du forstår, at jeg ikke gør sådan noget.
DAG 1
LONDON - DEN FØRSTE BID
Okay. Første måltid.
Jeg starter med en kyllingesandwich.
- Kyllingesandwich med ost og sovs. - Tak. Dag et, måltid et.
Klokken er 11 om formiddagen.
Jeg føler mig uartig.
Eksperimentet går ud på at spise stegt kylling i en måned.
Til morgenmad, frokost og aftensmad.
Lidt sauce.
En del af mig tænker: "Fedt! Kom med vingerne."
Jeg dypper den i sovs.
Den, der opdagede, at man kan spise vingerne på den fugl…
På niveau med den, der opdagede mælk,
for der er nogen derude, der gjorde sådan… Og…
"Prøv at smage."
Genialt.
Det var lækkert.
Jeg er helt oppe at køre.
Jeg smiler bare. Det var virkelig godt.
Godt. Så er den første klaret.
Den første er klaret, 83 tilbage.
I den næste måned er der ingen fitness, ingen hjemmelavet mad,
og alle mine måltider vil være fastfood-friturekylling.
Men heldigvis er der flere muligheder nu end nogensinde før.
Da jeg var barn, kunne man få fish 'n' chips over alt i Storbritannien.
Så kom den friturestegte kylling.
Jeg husker kun én kyllingebar.
Nu er der over 20 i én gade i det sydlige London!
I Storbritannien er der over 6.000.
I det centrale London er de mere gourmetagtige.
Der er også fastfoodkæder fra USA.
Kommer man længere ud, har de ikke længere navne.
DFC…
MFC… Vi ved, at FC er "fried chicken", men hvad står M for?
Hvad står M for? Se, PFC.
Det må være "Perfect Fried Chicken" med doner kebab.
Der er nok en til om hjørnet.
KHF, hvad fanden er det?
Der er mange penge i den fugl.
I Storbritannien bruger vi hver dag over 100 mio. kr. på friturekylling.
Det er en Premier League-kontrakt!
Det handler ikke kun om, jeg spiser kylling.
Jeg vil vide alt om det.
Det ville ikke være en Netflix-dokumentar uden eksperter
i pænt oplyste rum, der forklarer ting, jeg ikke ved.
Og værsgo.
Vi elsker friturestegt kylling.
Det er verdens hurtigst voksende fastfoodprodukt.
Wingstop er kommet til kvarteret.
Det drives frem af sociale medier.
- Citronpeber. - Citronpeber. Skål.
Berømtheder elsker det.
På TikTok
ser jeg folk danse i kyllingebarer og skolebørn, der samles udenfor.
Det er nutidens ungdomsklubber.
Vi går ud bagved.
Der er liv og energi.
Gud! Eddie gav mig en KFC-jakke!
Det er fidusen her. Det er cool og trendy, men stadig billigt.
Men der foregår faktisk meget bag kulisserne,
som brandsene næppe vil minde forbrugerne om
eller oplyse dem om.
Okay, Kate.
Nå, frokost.
- Må jeg sidde her? - Ja.
Tak.
- Hvor tit kommer I her? - Hun var her i går.
Hvad, hvis jeg sagde, at jeg skal spise det her
til morgenmad, frokost og aften hver dag?
- Du dør. - Dør jeg?
- Fordi jeg spiser kylling? - Hver dag.
Kom nu, ros for at spise kylling hver dag.
Dø? Hvad i six-seven taler hun om?
Som Craig David sagde: "Re-e-wind."
TO DAGE FØR
Før jeg startede det episke kyllingemaraton,
gik jeg til en dygtig læge.
Hvis du stiller dig op på vægten… Ret dig op.
Jeg er på kyllingeholdet.
Jeg elsker Nando's.
Jeg har lavet indhold og voiceover for McDonald's og Nando's.
Man kan ikke teste min loyalitet.
Nogle vil se det her og sige:
"Du er fanget i friturekyllingens matrix."
Jeg svarer: "Ja, det er jeg." Det er lækkert. Lad os være ærlige.
Der er ingen anden mad, man kan få i en spand.
En spand med burgere? Nej tak.
Men en spand med stegt kylling?
Da vi var børn, fik vi det som noget særligt. Det var luksus.
Jeg husker, da min mor købte en spand KFC, og der fulgte Viennetta-is med.
Vi tænkte: "Vi har klaret den! Tal aldrig til os igen."
Nu kommer et lille stik.
Har du nogen helbredsproblemer?
- Ikke så vidt jeg ved. - Godt. Familiehistorik.
- Min mor har diabetes. - Type 2?
Ja. Også min morfar.
- Okay, så det er arveligt. - Ja.
Træk vejret ind.
- Jeg er 37. - Godt.
Man tænker på sine kære, de mennesker, man har omkring sig.
På sit helbred.
Og pust ud.
Jeg er spændt på at se, hvilken effekt det har på min krop.
Din lever er fin. Den er virkelig…
- Virkelig? - Ja, den er fantastisk.
Du har slet ikke diabetes.
- Det er godt. - Fantastisk.
Du er en sund og rask mand, og jeg ønsker dig alt godt.
Hvad synes du om, at jeg laver det her eksperiment?
Altså…
Jeg ville ikke selv gøre det.
Okay.
DAG 2
Min kylling er her.
Der er nogen ved hoveddøren.
- Tak. - Værsgo.
Kylling til morgenmad.
Stegt kylling er populært, fordi det er lækkert.
Der er intet galt i at spise stegt kylling indimellem,
hvis den er hjemmelavet.
Men vi taler om fastfoodkæder,
der sælger ultraforarbejdet kylling.
Alt bliver behandlet med kemikalier, og det er lavet til at smage godt.
Den burger smagte så godt.
Jeg siger ikke: "Jeg er veganer. Jeg kæmper for kyllingens rettigheder."
To inderfilet-kyllingeburgere.
Nej. Der er nok til alle.
De kan gudskelov ikke flyve.
At spise ultraforarbejdet mad i en hel måned
lyder måske ekstremt.
Men det anslås,
at mere end 50 % af folks kost i Storbritannien
består af ultraforarbejdede fødevarer.
Det var lækkert.
Mo har faktisk ingen anelse om, hvad der vil ske med hans krop og sind.
Jeg ville ikke skræmme ham før eksperimentet.
DAG 3: MORGENMAD
DAG 3: FROKOST
DAG 3: AFTENSMAD
I Storbritannien har folk spist det, siden KFC tog det med fra USA i 1960'erne.
De slog McDonald's på det britiske fastfoodmarked med næsten ti år.
Men nu kommer der noget nyt på hovedgaden.
Vi ser en stor invasion af amerikanske fastfoodkæder i Storbritannien.
Fordi vi har alle mulighederne her,
tænker USA og deres investorer: "Så skal der tjenes kassen.
Vi bringer brandsene hertil. Der er kø udenfor.
Der er kun vækst."
Ja, Kate. For slet ikke at nævne, at KFC og McDonald's alene
bruger to og en halv milliard pund
i Storbritannien i løbet af de næste fem år.
Det er mange milliarder.
Jeg forstår det.
Jeg forstår hypen omkring de amerikanske kæder,
men hvordan vil vores fremtid se ud, hvis vi fortsætter ad den amerikanske vej?
Så jeg tager over Atlanten for at se, hvad der kan være på vej.
Før jeg siger farvel,
er det tid til et sidste måltid med drengene i Sydlondon.
Ja.
VENNERNE
Mo er en af mine nærmeste venner.
Det er vildt, at vi plejede at sidde i kyllingebaren
mens vi så verden passere forbi og talte om livet.
Det er tredje gang i dag, jeg spiser stegt kylling.
Tredje gang?
Det er et eksperiment for at se, hvad friturestegt fastfoodkylling gør.
- Hvad? - Hver dag?
Hver dag. Alene.
- Hvad? - Det er vanvittigt.
- Morgenmad, frokost og aftensmad. - Hvorfor?
Vi er vokset op med den mad.
Jeg vil gerne vide, hvad der er i.
- Hvad der foregår bag kulisserne. - Ved du hvad…
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. Det er sandt.
Det er meget, ikke?
Jeg tror ikke, du har opdaget de sundhedsmæssige konsekvenser.
Hvad bekymrer dig?
Det er svært med det stigma, der er knyttet
til en sort mand, der spiser kylling.
For hver gang jeg fortæller det, siger folk: "Stegt kylling?"
Det forstår jeg godt, men hensigten er oprigtig.
Eksperimentet er hans barndomsdrøm.
Kærlighed.
Men for mig lyder det som et mareridt.
Pas på dig selv derude.
Ja ja.
- Det bliver intenst for dig. - Ja.
Du kan ringe til mig, FaceTime, hvad som helst.
Jeg støtter dig uanset hvad, okay?
Jeg er her for dig.
- Tak. - Kom her.
Han tror ikke, han får nogen problemer.
Jeg skal pakke sokkerne.
Man kan ikke have for mange sokker.
Men han tager fejl.
Undskyld. Kylling får mig til at prutte.
Jeg er bekymret.
Som en trompet.
Jeg tror ikke, han ved, hvad han har rodet sig ud i.
Er det min bil?
Kom, lad os få noget stegt kylling. Den er fed.
De største kæder med friturestegt kylling er fra USA.
Jeg taler om KFC, Chick-fil-A, Popeyes, og jeg tilføjer McDonald's,
som nu sælger lige så meget kylling som oksekød.
Tilsammen har de fire kæder over 2.500 butikker i Storbritannien,
men her er det over 22.000.
Jeg rejser rundt i USA
og begynder i Houston, den moderne hovedstad for friturekylling.
David har lige skrevet til mig.
"Her er nogle af mine madanbefalinger i H-Town."
H-Town? Han prøver at være ung med de unge.
Church's Chicken, siden 1952.
Tre stykker, tak.
Kan jeg også få tenders?
Jeg kan godt lide, at her ikke er glamourøst.
Da jeg parkerede, kiggede folk på mig i bilen:
"Hvem fanden er det?"
Så ved man, at maden bliver god.
Når maden er farlig, er den god.
- Tak. - Hav en god dag.
I lige måde.
Min mission i dag er at spise så meget kylling som muligt.
Frenchy's, klassisk sydstatsstegt kylling. Det er åbenbart Beyoncés favorit.
Spørgsmål.
Bonchon.
- Smagen er smagfuld. - Ja.
Pok Pok Po?
- Jeg er i kyllingehimlen. - Ja.
Med indiske krydderier.
Det er som et FN for kylling.
Du er den bedste!
Der er så meget mad.
Lad os prøve en til.
Eksperimentet startede ikke i England, men nu er det i gang.
Jeg har smagt alle slags kylling. Jeg tænker: Hvad nu?
Vi har et opkald fra onkel Mo.
- Ja, brormand, hvad så? - Gå hen til mor.
Gå hen til mor. Okay.
Hvad oplever du?
Jeg spiser meget kylling.
Hold nu op…
Jeg havde tyndskid i går!
Det var det rene Narnia!
Måtte du tage sko og sokker af?
Ja. Jeg tog alt mit tøj af.
Jeg tænkte: "Hvorfor fanden spiser jeg det her lort?"
- I England var det okay. - Ja.
Men al den kylling slog sgu tilbage.
Jeg har aldrig tænkt over det før, men efter at have haft dårlig mave
spekulerer jeg på,
hvad der egentlig er i den kylling?
New Orleans.
Sikke et sted.
Jeg vil finde svaret
i frysedisken i et supermarked i New Orleans.
Hvordan går det?
Hvor er frosne kyllingebryster?
Ligesom derhjemme
er kyllingen i butikkerne den samme som i fastfoodkæderne.
Men i USA tilsætter de lidt ekstra.
Kyllingefond, kyllingearoma, isglasering.
- Du kunne bruge en vogn. - Pause.
Hvad fanden er det her?
Ja. Tak. Har du set, hvad der er i kyllingen?
- Der er meget, ikke? - Der er kyllingefond i kyllingen.
Du har spist meget kylling, men ikke smagt kylling.
Du har smagt det, de putter på og i kyllingen,
men kylling smager ikke af noget mere.
For fanden.
Det startede med en konkurrence: "Fremtidens Kylling."
Det skete lige efter 2. Verdenskrig.
De ledte efter hurtigtvoksende kyllinger med det fyldigste bryst
og som effektivt omdannede foder til kød.
Men det eneste, de ikke testede, var smagen.
- Hvordan ved du det? - Jeg skriver bøger om smag.
- Du er den rigtige Flavor Flav. - Ja, jeg er den ægte vare.
Mark fortalte videre.
Den amerikanske kyllingeindustri fortsatte med at avle kyllinger
til at være så store som muligt og vokse så hurtigt som muligt.
Lande verden over, inklusive Storbritannien, fulgte trop.
På bare 80 år er kyllinger gået fra dette til dette.
Voksede babyer lige så hurtigt,
ville din to måneder gamle baby være på størrelse med en voksen gris!
Dengang tog det 16-18 uger for en kylling at blive fed.
I dag tager det seks, seks en halv uge.
Kyllinger i dag er kæmpebabyer. Det er som kalvekød, men kedeligere.
Det er billigt, der er meget af det, men det er uden smag.
Det er som chips. Det er krydderierne. Det er smagen.
Du siger altså, at det, jeg har spist,
næsten er en smag, vi har føjet til kyllingeoplevelsen.
Du har ikke smagt naturens værk, men menneskets.
Se, det er på størrelse med mit hoved.
Nu forstår jeg, hvorfor der er så mange kæder.
De vokser hurtigt, er billige, og fordi de er så smagsløse,
kan man krydre dem med alt.
Det er faktisk skidegodt.
Popeyes, grundlagt i New Orleans,
og elsket for deres smage,
overtager nu de britiske hovedgader.
På bare et år
købte briterne 8,7 millioner af deres kyllingesandwiches.
Det er én hvert tredje sekund.
Da Popeyes lancerede kyllingesandwichen i USA,
gik den viralt, og folk gik amok.
Folk gik helt amok.
Folk smadrede deres biler for at få fat i sandwichen,
der bliver hypet på sociale medier.
En blev dræbt efter at have sprunget køen over.
Amerikanerne begyndte at kritisere Popeyes
og spurgte, hvad der var i den sandwich.
Elsker du Popeyes' kylling,
får du brug for sådan en her.
Det her er den store vinder af dem alle
med flest ingredienser nogensinde i mine anmeldelser, med 142 ingredienser.
Hvordan kan det være lovligt?
Så, friturestegt kylling.
Firmaerne gør alt for, at det er billigt,
og bekvemt, og at det smager så godt, at man ikke kan sige nej.
Folk går amok, fordi det her kød kan have konsekvenser for ens helbred.
Hvis man læser ingredienslisten, ser 45 ingredienser,
og der er ukendte kemikalier, er det nok ultraforarbejdet.
Dimethylpolysiloxan. Det er en ingrediens i Silly Putty.
…for ikke at nævne de mange frøolier og naturlige smagsstoffer.
Naturlige og kunstige smagsstoffer… Det er spørgsmålet,
for det er kemikalier, de ikke behøver at oplyse.
De kemikalier er måske ikke underlagt kontrol,
fordi der er et smuthul i de føderale regler i USA.
Det var godt.
Selv i Europa, når de kontrollerer et kemisk tilsætningsstof,
beder de virksomheden bevise, at det er sikkert.
Det gør de ikke i USA.
Firmaerne bestemmer, hvilke kemikalier der er sikre.
Hvad gør FDA for at tillade dette?
Disse fødevarer fremmer kroniske sygdomme.
Det er det store problem.
Videnskaben bag mad…
Jeg troede ikke, det var så ekstremt.
Ved du hvad? Jeg vil være ærlig.
Det er sygt, men samtidig…
…er der noget ved det, der er fucking genialt.
Jeg kan ikke lade, som om det er forkert.
De har knækket koden!
Jeg har undersøgt det,
og sådan laver de vores yndlings-fastfoodsnack, nuggeten.
Kyllingestykker bliver mast og blandet til en kødfuld pasta i en fabrik.
Så blandes det med kemiske tilsætningsstoffer
for at få kødet til at smage af kylling.
Det smelter på tungen
og holder længe nok til at blive sendt rundt i verden.
Det skøre er,
at fødevareforskere har udviklet den perfekte kombination af salt og fedt,
så det smager skønt, hvilket betyder, at det er lækkert,
så man bare må have det.
Der findes endda en skala for, hvor uimodståelig maden er.
Se her. De måltider, jeg har spist? Helt i top.
Vores hjerner er ikke skabt til at kunne håndtere
den oplevelse i vores daglige madindtag uden at overspise.
Det er ikke tilfældigt, at når ultrabehandlede fødevarer dominerer,
så ser man en stigning i spiseforstyrrelser og fedme.
Der er ingen tvivl om,
at de designer maden, så man spiser den og overspiser.
Konkurrencen er benhård, så kæderne hyrer smagseksperter
til at få dig til at vælge deres kylling.
Jeg har overtalt en af dem til at mødes og afsløre nogle af deres hemmeligheder.
Hvis du gør det her, og det er stegt kylling,
så ville jeg tro, du var sort. Forstår du?
Hold nu op!
Hun så ud, som jeg troede.
- Hej med dig! - Hej, Mo!
- Hvad så? - Godt at se dig.
Du ser ud, som jeg troede. Respekt.
Sådan.
Her vil magien ske i dag.
Jeg har fået at vide, at du er kyllingeekspert, hvad angår smag.
Du er din egen ekspert i, hvad du kan lide.
Men jeg er forsker i sensorik og forbrugeradfærd.
- Du har grader og alt muligt. - Ja, det har jeg.
- Sådan! - Flere grader.
Lad dem vide det. Det er ikke en TikTok.
Det er ikke en TikTok. Jeg er faktisk forsker og fødevarekemiker.
Jeg ser en kittel med en som dig, der siger:
"Voilà, vi har den."
Jeg er afgjort en gal forsker i laboratoriet,
hvor jeg arbejder med sanserne, men også den følelsesmæssige del.
Så folk vil bestille og spise det igen.
Du spiller bare på folks psyke.
Sensorikforskere verden over optimerer alle aspekter af den stegte kylling.
Med barbecue.
Silke har arbejdet for en af USA's største fastfoodkæder med stegt kylling,
som er på vej til Storbritannien. En af hendes spidskompetencer?
Knaselyden.
Vi leder efter markører, der signalerer, at det er et uimodståeligt produkt.
Og hvad sker der så? Forbrugerne kommer igen.
Lad os se, hvordan det lyder, og hvordan det føles.
- Det er fantastisk. Hold da op. - Ja.
For forbrugerne signalerer lyden friskhed og kvalitet,
men den påvirker også belønningscenteret i hjernen.
Jeg har ikke trang til det, men når jeg spiser det…
Dit belønningscenter siger: "Det er godt."
Det føles, som om hjernen bliver belønnet med det samme.
Det er som crack.
Jeg har aldrig prøvet det.
Har du prøvet?
Nej.
Dig kan jeg lide. Gode vibes.
Yo.
Går det godt?
Ja. Jeg laver lige lidt mad. Hvad med dig?
Jeg har mødt mange eksperter.
- Er det rigtigt? - Ja.
En af ingredienserne bruger de også som glidecreme i kondomer.
Nej! Hold nu op!
Kondomer?
Tænk, at det er i burgere.
- Vent lige lidt. - Der er så mange ting i, som er
kunstigt fremstillet til at give dig en bedre oplevelse
og få dig til at komme igen.
Du har al den information.
Hvad siger du så til at spise al den kylling?
Det ved jeg faktisk ikke.
Jeg tror, det går fint.
Jeg er glad for, at han hygger sig.
Men som komiker spiller han altid den glade fyr.
Jeg frygter lidt, at noget lurer under overfladen.
I'm eating chicken strips Chicken in the dips
Chicken, I find it finger-lickin'
Der er gået halvanden uge, og jeg nyder det.
Men jeg kan ikke slippe den ubehagelige følelse af at være
en sort mand, der spiser kylling foran et kamera.
Hvor kommer det fra?
Jeg ved, hvem jeg kan spørge.
Jeg tager tilbage til den stegte kyllings rødder, til middag i en sydstatskirke.
Her tilberedes kyllingen hurtigt, men med sjæl.
Må jeg få det store stykke der?
Mange tak.
Når jeg kommer her og ser alle samles…
Ja, det er stegt kylling, men det er mere end det.
Det handler om at spise med familien. Det er lavet med kærlighed.
Det er interessant, hvordan store virksomheder
har gjort noget så enkelt til noget særligt med grime-musik og berømtheder.
Det gør mig ked af det, at folk nu spiser stegt kylling
uden at anerkende de sorte kokke, der forfinede retten.
Vi besøger et af de plantagehjem, der blev bygget før borgerkrigen.
Dengang lavede kvindelige slaver stegt kylling til plantageejerne.
Spoler vi frem til 1860'erne og slaveriets afskaffelse,
fortsatte afroamerikanere med at forfine og sælge retten.
Men hvide amerikanere begyndte at gøre grin med det
og fremstillede sorte som kriminelle, der stjal kyllinger.
I 1915 kom En nations fødsel, datidens største film,
som indeholdt grove skildringer af sorte amerikanere, der spiser kylling.
Det befæstede stereotypen,
og nogle virksomheder brugte den racistiske trope som markedsføring.
Så kom Colonel Sanders.
Jeg var kun 40 år gammel,
men udviklede en krydderiblanding med 11 krydderier
og en særlig stegemetode. Jeg skabte et helt fantastisk produkt.
Da jeg var barn, troede jeg, at obersten havde opfundet stegt kylling.
Hvordan kom han ind i det?
Han var tankstationsbestyrer og havde en restaurant.
Sådan startede han.
Bare man er mønsterborger, kan man blive udnævnt til "Kentucky Colonel".
Kentuckys svar på en ridderorden.
- Virkelig? - Ja. Han gør den til sit varemærke.
Det hvide jakkesæt udstrålede en sorgløs plantageejers livsstil.
Illusionen er: "Jeg har sorte, der gør alt det her for mig."
Han var god til markedsføring. Han udnyttede de dybe følelser for Syden.
Det var betryggende for mange af hans kunder.
Mange steder gør det stadig.
De udnytter disse dybt rodfæstede sydstatsnostalgiske temaer.
Og "Make America Great Again", som ikke var godt for mine forfædre.
Alt det her er i spil.
Han spiller på det og tjener en masse penge.
Selv efter han solgte firmaet for en pæn sum,
spillede de nye ejere mere og mere på det.
- Og det eksploderede. - Hold da op.
KFC er nu verdens største kæde for stegt kylling
med franchiser i 149 lande.
Japanere spiser KFC til jul.
I Bloemfontein er det Kentucky Town, baby.
Kom så!
Globalt set har de et årligt salg på over 27 milliarder pund.
Det er mange vinger!
KFC har været nummer et i Storbritannien i meget lang tid.
De dominerer i gadebilledet, på vejene og på tankstationerne.
De vil bruge 1,5 milliarder i de næste par år
på at styrke deres position. Det kalder vi en slags jordbesiddelse.
De vil sikre sig, de forbliver nummer et.
Jeg er næsten halvvejs i eksperimentet,
og det er bare ikke fedt længere.
Stegt kylling og kaffe.
Jeg har spist den her mad i ti dage nu.
Maden er faktisk god.
Men jeg kan se vægtændringen.
Det er ikke rart at se i spejlet, og man ser sig sig selv: "Åh."
Jeg er ikke mig selv.
Jeg er ret sløv.
Det er meget sværere, end jeg troede, det ville være.
Det er sandheden.
Efter et stykke tid vil han være oppustet.
Træt.
Hans fordøjelsessystem vil lide.
De gode bakterier derinde, som kaldes mikrobiomer,
vil komme i ubalance.
Jeg forventer, at han får ondt i maven,
måske ændringer i afføringsvanerne,
væskeophobning, at han vil sove meget eller sover dårligt.
De mikrobiomer producerer velværehormoner som serotonin.
Det vil påvirke ham følelsesmæssigt.
Jeg har spist 42 måltider, og jeg må indrømme, at lægen har ret.
Klokken er 1.
Jeg spiste meget sent.
Det er en af de første nætter, hvor jeg ikke kan sove.
Jeg er lysvågen.
Det fucker virkelig med ens hoved.
Først tænker man: "Det er den bedste mad nogensinde,"
men så er der andre gange, hvor jeg trænger til noget frugt.
Nogle gange vil jeg give op.
Andre gange siger jeg til mig selv, at jeg aldrig spiser friturekylling igen.
Altså…
Klokken er et,
og jeg kan ikke sove på grund af fucking friturekylling.
Ny dag i dag.
Morgenmad, kyllingetenders.
De har fremstillet kylling som sikrere eller bedre for dig end rødt kød.
Det kaldes healthwashing.
Men idéen om, at en kyllingenugget er bedre end en Big Mac,
Det får dig bare til at spise det igen og igen.
Fastfood som friturestegt kylling, hvor slemt kan det være?
Lige nu dør der alene i USA én person hvert fjerde minut
af sygdomme knyttet til ultraforarbejdet mad.
Det sker ikke kun i vestlige lande. Det er en global sundhedskrise.
I år var vendepunktet,
hvor der er flere børn, der er overvægtige, end børn, der sulter,
i verden.
Jeg er i Chicago, hvor McDonald's hovedkvarter ligger.
Fastfoodens pionerer.
Jeg tror ikke, jeg kan spise op.
Jeg skal mødes med en lokal indbygger,
der vil vise mig, hvordan fastfoodkæderne har påvirket hendes bydel.
- Hej, Mo! - Hvordan går det?
- Godt. - Dejligt at møde dig. Tak.
Hedder du også Mo?
- Ja, jeg hedder også Mo. - Fra Mo til Mo.
Det her er Oak Park-kvarteret, et af de pænere områder i Chicago.
- Et meget smukt område. - Ja.
Vi kørte forbi en masse butikker. Der er små bagerier
og etniske spisesteder som tacostedet derovre.
Alt er finere herude, så tingene er dyrere.
Vi er på vej til West Garfield Park, hvor jeg voksede op.
Du vil kunne se forskellen.
Jeg kalder det en fødevareørken.
Der er fastfood overalt.
Jeg kender et kvarter med en McDonald's, en Taco Bell,
en Wendy's, en Popeyes, en Domino's, en Subway.
Hvor er så supermarkedet? Vi passerede et supermarked.
De har billeder af dagligvarer,
men når man går ind, er der kun chips og juice.
- Ingen gulerødder? - Nej.
Svampe? Tomater?
Nej. Måske æg, hvis du er heldig.
Det er skørt, for selv i vores er der æg. Æg er et minimum.
Som tingene er, må man tage, hvad man kan få.
Begrebet fødevareørken kommer fra Storbritannien.
Faktisk fra Skotland.
Det bruges til at karakterisere områder, hvor der kun er usund mad.
Fastfoodkæderne går helt bevidst efter lavindkomstområder.
Det er en del af deres levebrød.
Det anslås, at i 2025 vil ca. 19 millioner
eller 6 % af USA's befolkning bo i en fødevareørken.
Det er en form for udnyttelse,
for det er forbrugere, der måske ikke har andre muligheder.
- Vi er her. Vil du prøve Sharks? - Ja.
Af sikkerhedshensyn bliver parkeringspladsen overvåget.
Man kan få 20 vinger plus pomfritter for 15 dollars.
Det er meget kylling for meget lidt.
Der er heller ingen borde og stole.
Man sidder ikke ned og spiser her.
Det er fastfood. Man tager det med.
- Værsgo. - Tusind tak, min ven.
Jeg sætter pris på det.
Fødevareørkener findes også andre steder.
Hjemme i Storbritannien
har de fattigste kvarterer fem gange flere fastfoodsteder end de rigere,
og der bor over 1,2 millioner mennesker i fødevareørkener i hele Storbritannien.
- Er det mor? - Hej! Hvad så?
- Hvordan går det? - Godt.
- Jeg tager skoene af. - Nej nej.
Jo, det er dit hjem.
- Kylling! - Ja. Værsgo.
Tak.
Quintonelle, Mini Mos mor,
arbejder i sundhedsvæsenet og kender til effekten af fødevareørkener.
Det er meget nedslående.
Spiritusforretningerne, fastfoodstederne,
de forladte bygninger og alt, hvad der følger med det.
Man kan se ud af vinduet og se de bygninger.
Dem, der bor der, har adgang til pleje,
de har adgang til mad og alle de ting.
Deres forventede levetid er næsten 16 år længere end min,
- fordi jeg bor her. - Gud!
- Det kaldes sundhedskløften. - Ja.
Vi ved, at de steder med kylling og fastfood ikke er de bedste,
men det er billigt.
Jeg kan give mine børn mad, og jeg ved, de bliver mætte.
Tror du, at fødevareørkenerne
er designet til at få folk til at spise dårlig mad?
Ja, det gør jeg.
Det er meget manipulerende. Det er meget vildledende.
- Og konsekvenserne er alvorlige. - Ja.
Vi dør. Tror du ikke, at maden spiller en rolle?
Det gør det, for det giver forhøjet blodtryk,
forhøjet kolesterol, blodsukker, diabetes.
Det bliver tvunget ind i lokalsamfundet, fordi man er, hvad man spiser.
- Ja. - Det er, som om…
Det er…
Det er frustrerende og meningsløst.
Synes du…
- Synes du, det er svært? - Ja. Det er svært.
Det burde ikke være så svært, især ikke for noget så enkelt som mad.
Tak.
- Selv tak. - Tak for din tid.
Tak, fordi jeg måtte komme, mor.
Da jeg indledte turen, vidste jeg ikke, hvad en fødevareørken var.
Men når man kører ind i det kvarter, er det virkeligheden.
Og jeg kommer altså ikke fra en privilegeret baggrund.
Jeg voksede op i et fattigt miljø,
men bare det at vide, at de simple ting, vi tager for givet,
har folk ikke engang adgang til
i USA!
Hold nu op!
Vi har også problemer i Storbritannien.
Folk må søge hjælp hos fødevarebanker. Leveomkostningerne er stukket af.
Men det er ikke bare:
"Ups, vi glemte at sætte grøntsager på hjørnet."
Det er helt bevidst.
Og det er indrettet sådan for at holde folk usunde.
Hold kæft, hvor er det vildt.
Hold da op.
Uanset, hvor man er, er man omgivet af det, de kalder distributionssteder.
Tanken er at omgive folk med deres produkt og markedsføring for det.
De konkurrerer om at eje fødevaremiljøet.
I markedsføring taler man om noget, der hedder CLV.
Customer Lifetime Value.
Hvis jeg kan få en kunde til at vokse op med mig,
så bliver de hos mig i årevis.
Når brands skaber en relation til folk,
øger de chancerne for, at folk køber, spiser og forbruger.
Må jeg bede om en Big…
Jeg skal bede om en Chicken Big Mac.
Din sauce blev stjålet!
Den sorte kultur er ofte trendsætter bag det, der anses for at være cool,
hvad enten det er musik, dans eller sprog.
Jeg har virkelig lyst til nuggets.
Derfor ser man brands samarbejde med kulturskabere
i håb om, at folk tænker: "Det er sejt. Det vil jeg være en del af."
Der er kun gået 2,5 uge, men jeg indser, at jeg er blevet påvirket
af stegt kylling hele mit liv.
Hej, Ella. Jeg har været på Nando's.
Når jeg tænker på det voiceover-arbejde, jeg lavede for Nando's…
Jeg hader at indrømme det, men jeg er en del af problemet.
Jeg har spist næsten 50 måltider nu,
og jeg må være ærlig. Jeg tror, jeg har taget munden for fuld.
Jeg har taget på.
I Chicago måtte jeg købe større T-shirts.
Det er sjældent, at mænd siger: "Jeg har det ikke godt med mig selv."
Jeg var naiv og tænkte:
"Jeg er sund og rask. Hvor meget kan jeg tage på?"
Hvor usundt kan det være? Hvor meget kan det ødelægge mit humør?
Jeg har brug for hjælp. På Michigan University er der en afdeling,
der analyserer, hvordan fastfood som friturekylling fucker med folks hjerner.
Kom indenfor!
- Hej! - Hej, Mo!
Velkommen til mit laboratorium.
Du skal smage nogle af vores produkter i dag.
Det er så mærkeligt.
Jeg tager et kyllingelår.
Jeg vil gerne spørge dig om de sidste par uger.
Når jeg spiser maden,
føles det godt, indtil maden er væk, og man er alene og indser…
I går tænkte jeg: "Jeg er ensom. Det føles ensomt."
Ja. Man bliver trist.
Ja. I mit job som komiker
- leder jeg ofte efter det sjove i livet. - Ja.
Men selv på den korte tid er jeg blevet ugidelig.
Hvis jeg er lidt gnaven,
vil jeg forkæle mig selv med en bedre madoplevelse.
Så jeg sørger for, at hvis jeg får nogle vinger,
- så får jeg måske også en sandwich. - Ja.
- Føler du dig sløv? - Ja.
Som om du er lidt langsom?
Jeg tager lure, ikke powernaps, for jeg føler…
Som om man er bedøvet. Det er sådan, jeg har det.
Man vågner ikke og er frisk. Man skal sove det væk.
Hold da op. Det er, som om du har overvåget mig,
for det er præcis det, der sker.
Her er et spørgsmål til dig.
Er der noget, du gerne ville stoppe med, men du følte dig tvunget til at fortsætte?
Ja. Det sker ofte, når jeg spiser,
at jeg er nødt til at spise op.
Prøver du nogensinde at håndtere nedtrykthed eller dårligt humør
- ved at spise mere af den slags mad? - Ja.
Den slags mad, og det er mest det, folk spiser…
Det gør dig mere humørsyg.
En af de største sammenhænge er depression og angst.
- Kan du genkende det? - Helt vildt.
Men hvis man pludselig fjerner det, begynder man at længes efter det igen.
Det, du beskriver, lyder som stoffer, en afhængighed.
- Ja. - Selv nervøsiteten og…
Jeg oplever sjældent hjernetåge, men jeg glemmer ord.
Det slående er, at de spørgsmål,
jeg stillede dig, er de diagnostiske kriterier for,
om nogen er ved at udvikle en afhængighed af tobak, alkohol eller kokain.
Selvom man ved, at man får det dårligt,
er der alligevel en del af en, der stadig jagter det fix.
De her fødevarer er skabt til
hurtigt at udløse en belønning i hjernen.
Men rusen forsvinder lige så hurtigt igen.
Det er præcis sådan, man skaber afhængighed.
Det lyder, som om du begynder at mærke suget.
Ja. Det er…
Jeg troede ikke, at jeg ville
blive stærkt påvirket af stegt kylling.
- Nej. - Det er meget chokerende,
at den her mad gør det.
Den menneskelige hjerne er kompleks.
En del af hjernen kaldes hypothalamus.
Den fortæller os, om vi skal spise, stoppe med at spise, om vi er sultne.
Det mister vi som en direkte effekt af de fødevarer,
fordi den sti er ude af balance.
Så begynder madafhængighed,
og det kan ødelægge fysisk og mental sundhed på lang sigt.
Noget af det mest chokerende er, at 12 % af børnene
opfylder kriterierne for afhængighed af ultraforarbejdede fødevarer.
Som mor er jeg oprigtigt bekymret for vores børns fremtid.
Jeg spiser maden, og jeg føler mig ikke som mig selv.
Jeg ligner ikke mig selv.
Jeg er trist.
Jeg er meget trist. Jeg føler mig alene.
Det er svært at rumme det hele.
For helvede.
Jeg trækker mig lige lidt. Fandens.
Jeg er ikke mig selv i dag.
Jeg var naiv, da jeg startede turen, men jo mere jeg dykker ned i det,
jo mere genovervejer jeg min kærlighed til den her mad.
Der er stegt kylling overalt, og dyrene skal jo komme et sted fra.
Det er ulækkert.
Men det, der foregår bag lukkede døre,
vil industrien selv gerne holde væk fra offentligheden.
Jeg har undersøgt det,
og i USA kommer næsten al deres kylling fra industrielle landbrug.
Vi indhenter dem snart. I Storbritannien er vi på 95 %.
Industrielt dyrehold, altså masseopdræt af dyr,
startede i USA, men det er nu dybt forankret i Storbritannien.
Der er nu mere end tusind. De er gemt væk, men tallet er stigende.
Der er kun en håndfuld firmaer, der leverer de fleste kyllinger
til supermarkeder og fastfoodkæder i USA.
De kaldes Big Chicken,
og en af Big Chicken-staterne er Arkansas.
Det er mit næste stop. Nærmere bestemt en by ved navn Springdale,
hvor Tyson Foods, den største amerikanske kyllingeproducent, holder til.
Hos Tyson Foods arbejder vi med fokus på sikkerhed, ansvarlighed og kvalitet.
Wow. Når man ser Tysons reklamevideo,
virker de næsten for gode til at være sande.
Vores førerposition afspejles i vores milliardbrands.
Vi brødføder verden som en familie.
Én ting er sandt. Det er et milliard-dollar-brand.
Tyson har sat standarden for kødindustrien.
Og vil du vinde det store kyllingespil,
skal du bare spille som Tyson. Kom nærmere, Alice.
Tyson er en af pionererne inden for den vertikalt integrerede model,
hvilket betyder, at de ejer hele forsyningskæden.
Fra rugeriet til kyllingerne, til slagtningen og produktionen,
som kyllingenuggets, og endda til lastbiltransporten.
Jeg ser det som et sort hul, der opsluger alting.
Hele universet.
Det handler om at få økonomisk kontrol over alle aspekter.
Tak, Alice.
Tyson tjener så mange penge,
at næsten alle Big Chicken-firmaer i verden har kopieret deres model.
I Storbritannien er de største Moy Park, Hook 2 Sisters og Avara Foods.
De kontrollerer omkring 70 % af kyllingemarkedet
og forarbejder omkring 800 millioner kyllinger om året.
Og med "forarbejde" mener jeg "dræbe".
Jeg ville mødes med Tyson,
men da jeg fortalte om filmen, blev de stille.
I stedet fandt jeg en lokal aktivist,
der kæmper for rettigheder for fjerkræarbejdere.
Hun vil fortælle mig alt om det.
- Hvordan går det? Velkommen til Arkansas. - Godt.
Jeg vil vise dig rundt, så du kan forstå lidt af den magt,
Tyson har her i byen.
De bygger veje, og de giver penge til kirker og velgørenhed.
Jeg ser det. Tyson Sportscenter.
- De køber sig ind her. - Præcis.
Se, der er en fjerkræ…
Ja, men vi kan ikke komme ind, for det er privat.
Jeg har brugt de sidste fem år på at skrive om Tyson Foods.
Jeg har aldrig været inde i en fabrik,
og det skyldes, at stater som Arkansas har love imod det.
Det betyder, at man ikke må sætte foden på Tysons ejendom
med det formål at dokumentere noget, der har med anlægget at gøre.
Bøden i Arkansas er op til 5.000 dollars om dagen.
- Hold da op, det er stort! - Ja.
- Det er kyllingerne. - Ja.
Hold da op.
De lugter!
Her kommer lastbilerne.
De er helt mast.
Hver dag, hele dagen, dræber de fuglene.
- Men så går de i kirke… - Åh gud. Der er endda fjer.
Der er fjer overalt.
Ja.
Det er helt ufatteligt.
Jeg bliver bekymret på vores vegne. Det er et stort firma,
og i USA er penge magt.
- Der er politiet. - Der er politi til stede.
For at disse virksomheder kan fungere,
skal der være et godt forhold til politikerne,
til politiet, til myndighederne.
Det er ret skræmmende.
De holder øje med os. Det ved jeg.
- Ja, det føles… - De holder øje med os.
Politiet er stoppet længere fremme. Mon det er på grund af os?
Skal vi gå over vejen? Ja, lad os det.
Vi vil ikke irritere politiet.
Jeg er sort, du er latino. Vi har ikke en chance.
Da jeg begyndte på det her arbejde, spurgte jeg arbejderne: "Hvad vil I have?"
Arbejderne sagde: "Vi vil bare føle,
at vi bliver behandlet bedre end de kyllinger, vi dræber."
Hold da op.
Der er ting, folk ikke kan forestille sig,
fordi dem, der arbejder på de her slagterier, ikke må sige ret meget.
Er det noget, der kun sker her i Arkansas, eller sker det
- i hele USA? - Overalt i USA.
Det er problemet med hele kødindustrien.
SKJULTE OPTAGELSER
Arbejdere viste mig videoer fra fabrikkerne.
Nogle arbejdere skal dræbe de kyllinger, der ikke er døde.
Kyllingerne kommer ned ad samlebåndet med 175 i minuttet.
Folk arbejder tæt sammen med skarpe knive og handsker af metalnet.
De udbener kyllinger
på tre til fem sekunder i otte til ti timer ad gangen.
Arbejderne sagde: "Der er ingen pause, for de vil gøre mig til en maskine."
Et af de største problemer for slagteriarbejdere er,
at de nægtes toiletpauser.
Båndet kan ikke stoppes, så når arbejderne skal på toilettet,
og ingen giver dem en pause, må de tisse, mens de står ved båndet.
De tisser i bukserne.
Vi har hørt om mange arbejdere, der er tvunget til at bære ble.
- Det er ydmygende. - Hold nu op.
Ingen arbejdere skal udnyttes på den måde, for at vi kan få en kyllingesandwich.
Hun er en modig kvinde, der arbejder for sagen,
men ingen har lyttet til hende.
Fastfoodkæderne ser ikke, hvordan det foregår.
Jeg tænkte: "Det er vanvittigt, at vores kylling bliver produceret sådan."
Men de ser det ikke, så det er ligegyldigt.
"Lad os få flere kyllingelår."
I branchen sætter arbejderne,
der udfører et af de farligste jobs i USA, deres liv på spil
for en løn, der er lidt over mindstelønnen,
under forhold, der kan føre til amputationer eller hospitalsindlæggelser.
Det er meget store maskiner,
og nogen skal ind og rengøre dem.
En arbejder på en Tyson-fabrik i Alabama blev halshugget.
Tyson udtalte: "Vi havde intet med det at gøre,
for arbejdet blev udført af en tredjepartsleverandør."
Sådan lægger de afstand til ulovlige arbejdsmetoder.
Bekymringerne om arbejdsforhold rækker ud over slagterierne.
Der er blevet stillet spørgsmål om forholdene i Big Chicken-industrien,
også på gårdene.
I kyllingebranchen ser man udokumenterede arbejdere, og man ser flygtninge.
De vil næppe klage over noget.
For at forstå arbejdsmiljøet har jeg fået kontakt til en illegal arbejder.
Tak, fordi du kommer.
Han fanger kyllinger
og har arbejdet på farme, der leverer til flere kyllingeproducenter i Arkansas.
Vi er et seksmandshold, der indfanger kyllinger.
På en dag løfter vi 40.000 kyllinger.
Vi fanger to kyllinger i hver hånd.
Mine hænder har det ikke godt mere.
Jeg kan ikke lukke dem mere.
Nogle gange, også mens vi sover,
sitrer hænderne, som om vi stadig fanger kyllinger.
Miljøet er fuld af kemikalier, men der er ofte intet beskyttelsesudstyr.
Kyllinger gør modstand, så det er et hårdt job.
Jeg har hørt, at nogle af dem, der fanger kyllinger, er børn.
Ja, mange børn. 15, 16, 17 år.
Den dreng, der arbejder i min gruppe,
har feber og hoste og røde øjne
på grund af kemikalierne.
Han græd og var ved at besvime.
Efter mødet fik jeg at vide,
at det amerikanske arbejdsministerium i 2023 opdagde
at over 100 børn var ansat af en underleverandør
og arbejdede ulovligt på ni store kødpakkerier.
herunder George's og Tyson Foods.
"Tyson Foods overholder de gældende arbejdslove
og forventer samme ansvarlighed fra vores samarbejdspartnere.
Der var en på min egen alder,
og jeg kunne se, hvor fysisk hårdt det er.
Det er moderne slaveri.
Rent ud sagt.
Industrien har formået at lægge et slør over kylling
og gøre det til en vare, der lyder fantastisk.
Næsten for godt til at være sandt. Og det er det også!
Jeg vidste, der var meget i det,
men når man møder folk, der står bag kulisserne…
Det ændrer virkelig ens syn
på den mad, man
elsker.
Det er stort.
Jeg forstår,
at jo mere jeg dykker ned i det,
jo mere frygter jeg,
at der kommer mænd i sorte jakkesæt uden for mit hus nu.
Jeg kan ikke tro, hvor lyssky dele af kyllingebranchen er.
Jeg har fået at vide, at jeg skal til Delaware, hvor folk kæmper imod.
"Velkommen til Delaware. Uendelige opdagelser."
Det er, som om de vidste, jeg kom, for det er det, jeg gør. Jeg opdager.
Jeg er ved at blive vanvittig.
Jeg spiser kylling, og jeg bliver vanvittig.
Kyllingebranchen er big business i Delaware.
Dens virkninger bliver endda rapporteret i radioen.
Delstatens kyllingeindustri producerer tonsvis af kyllingeaffald.
Folk, der bor tæt på kyllingefarmene,
er bekymrede for, hvordan det påvirker deres helbred.
Det lærte jeg af radioen.
Delaware har en masse kyllinger, og de producerer en masse lort.
Undskyld, mor.
Forestil dig alle kyllingerne i USA.
Et års produktion af deres kyllingemøg ville kunne dække hele London.
Og Edinburgh. Det er meget lort.
- Hej. - Mo, hvordan går det?
- Godt. - Hyggeligt.
- Jeg tog regnen med. - Michael.
Michael bor her, og han kæmper imod. Han viser mig problemet.
Når du ser nogle af de fjerkræhuse derude,
- Ja. - De er ikke kun til nedkøling.
De er der, fordi fuglene opdrættes på en bunke affald.
I de nyere stalde kan der være 50.000 fugle.
Affaldet fra de 50.000 fugle
bliver ikke fjernet, så de sidder i det, og der er ammoniak derinde.
Ammoniakken gør, at nogle af kyllingerne bliver blinde.
De skal blæse luften ud, for ellers dræber den kyllingerne.
Okay.
Hvis den luft kommer ud i samfundet, hvad tror du så, der sker?
Det er en giftig blanding af gasser, som påvirker folks helbred.
Kan du se det? Kan du se, hvor naboerne bor?
For helvede! Det er meget tæt på!
Det er krigsveteraner, der bor her.
Hvad gjorde de, da han kæmpede i Irak?
De byggede kyllingefarme overfor, der blæser stank ind.
Det stinker!
- Lugter det sådan hver dag? - Hver dag.
- Man kan lugte det! - Det sætter sig i tøjet!
Det er forkert, for de her lokalsamfund er bygget på landbruget.
Landbrug er ikke dårligt.
Men man kan drive landbrug, uden at det ødelægger lokalsamfundet
og naboernes livskvalitet.
Jeg troede ikke, det ville nå dertil,
at folk bliver massivt påvirket
af luftkvaliteten og vandet, de drikker.
Det handler ikke kun om lugten.
Den kæmpefabrik der
er et af de største anlæg for kyllingeaffald i Delaware.
De parterer millioner af fugle her. De skal vaskes.
Der er alle indvoldene og alt det ulækre.
Jeg gør det mindre videnskabeligt,
men de tager spildevandet og sprøjter det på markerne.
Men husk, at alle bruger brøndvand.
Mener du det? Det er langt ude!
Folk kan ikke trække vejret, drikke vandet eller gå udenfor.
Børn får astma, så de kan sælge billig kylling i butikken
til 99 cent eller 1,99 dollar per pund.
Er det en joke?
Der er store problemer i en alt for magtfuld industri.
Mountaire, firmaet, der er anklaget for at forurene luft og vand her,
indgik et forlig i et gruppesøgsmål på 205 mio. dollars,
men afviste ethvert ansvar.
Nu tvivler jeg på alting.
Jeg vasker mig og børster tænder med vand på flaske.
Så paranoid er jeg.
Da jeg startede, vidste jeg ikke, at Big Chicken fandtes.
Ingen anelse.
Jeg vidste ikke, det var en ting.
Jeg er skuffet over mig selv, fordi jeg ikke vidste det.
Så kommer man dertil og ser fabrikken lige ved siden af et hus.
Det er virkelig trist.
Jeg vil bare holde op med at spise det.
Jeg vil ikke gøre det mere.
Ja.
Det er hyggeligt at sidde med familien og dele en spand kylling.
Men hvad er prisen?
Man ser på balancen.
Førhen tænkte jeg bare: "Det er landbrug. Vi skal alle overleve."
Men skal vi overleve i den grad?
Jeg ville have sagt: "Det er bare kylling. Slap af."
Men når man hører historierne fra dem, der er påvirket,
og når man spiser maden og får at vide,
at man er afhængig af kylling på niveau med kokain.
Så tænker man: "Hvad?"
Jeg tror nogle gange, at hvis der er så mange penge at tjene,
så er der samtidig også mange hemmeligheder at skjule.
Det ser jeg her i USA,
men derhjemme…
Hvor dybt stikker det?
Den enorme dyreproduktion er meget skadelig for miljøet.
Kyllingerne opdrættes på foderkorn, blandt andet soja,
der kommer fra regnskovsområder, hvilket forårsager skovrydning.
I Storbritannien fører kunstgødning og pesticider
til en omfattende forringelse af jorden.
Vores jord forsvinder bogstaveligt talt.
Forskere siger, at vi kun har årtier tilbage,
før vores jord er væk. Ingen jord, ingen mad.
Game over.
Klar til afgang.
Lad os komme væk herfra.
KFC har en drive-in.
De har et smart trick. Når man bestiller, spørger den: "Skal der være andet?"
- Hej. - Hej.
- Kan jeg få et "Mini Variety Meal"? - Ellers andet?
Kan jeg også få en portion vinger?
Ellers andet?
- Tak. Vi ses. - Pas på dig selv. Vi ses.
Hørte I det? "Ellers andet?"
Jeg ville ikke have alt det.
Den mad er meget problematisk.
Turen åbnede virkelig mine øjne.
Jeg kan ikke ignorere, hvad jeg har lært på turen.
Siden jeg kom hjem, har jeg lavet research.
Det ser ud til, at KFC er på krigsstien.
Fastfoodkæden KFC har annonceret planer om at åbne 500 nye restauranter
i Storbritannien og Irland inden for ti år.
Mo sagde, at han ikke vil være undersøgende journalist,
hvilket jeg forstår, men på et tidspunkt, hvis han vil dykke dybere ned i branchen,
bliver han nødt til at tage sin journalist-hat på og grave lidt dybere.
Velkommen til KFCs hovedkontor.
For kundeservice, tast 1.
Alle kundeservicehenvendelser skal sendes via webformularen…
Det handler ikke kun om, hvordan det har påvirket mig,
men de dominerer markedet, så jeg vil gerne tale med dem om,
hvordan deres mad påvirker vores helbred og miljøet.
Det er min mail fra KFC.
"Tak, fordi du kontaktede os og fortalte om din dokumentar.
Det er et interessant projekt.
Vi kan ikke bidrage direkte, men vi ønsker dig held og lykke
med at bringe historien til live.
Tak, fordi du kontaktede os, og held og lykke med filmen."
De har fejet mig af banen.
Jeg fik dog et gennembrud.
Direktøren for British Poultry Council vil gerne tale med mig.
Vi bad om at mødes med ham på en af deres fabrikker, men han sagde:
"Det bliver svært at få adgang."
Interessant.
Så vi mødtes på en sød lille byfarm.
- Hvordan går det, Rich? - Godt, tak. Dig?
- Du er her i Hackney. Er du okay? - Ja, fint.
Du ligner en civilbetjent.
I Storbritannien slagter vi omkring 20 millioner fugle om ugen.
- Om ugen? - Om ugen.
Tænk på det i forhold til antal mennesker.
65 millioner. Ikke alle spiser kød.
Lad os sige, 60 millioner spiser kylling.
En halv kylling per person per uge. Det er ikke meget.
Og der er folk, der sulter.
Grundlæggende, indtil alle er mætte, er alt andet ligegyldigt.
Vi skal være meget bevidste om,
hvordan vi behandler folk, miljøet og fuglene,
men det kan vi styre, Hvis vi gør det rigtigt,
har vi en fødekilde til verden, ikke kun til os.
Meget politikeragtigt, Rich. Du begynder måske at kysse babyer.
Ja, men…
Undervejs på turen så jeg alle aspekter af kyllingeindustrien.
Jeg var ikke forberedt på affaldet.
Hvad gør vi her, hvad affald angår?
Der er kritik af vores branche og af vores håndtering af affald,
men jeg kan sige med sikkerhed, at alt affaldet,
og her taler vi om gårdene, ikke forarbejdningsanlæg, er kontrolleret.
Hvad med affaldet fra forarbejdningsanlæg?
Det er også meget kontrolleret,
så det ikke er en risiko. Det er ikke skadeligt.
- Så der bliver ikke sjusket? - Nej. Det kan ikke betale sig.
Men du har din PR-dame her.
Om lidt blander hun sig: "Kan vi lige stoppe?"
Vi prøver at være gode naboer og ikke påvirke folk.
Efter vores samtale kom det frem, at kyllingeproducenten Avara Foods,
som Richard repræsenterer,
i øjeblikket er genstand for det største miljøsøgsmål i britisk historie,
anklaget for at have forurenet tre af vores floder
Der er over 20 millioner kyllinger i River Wye-området.
De laver mere gødning, end jorden kan optage.
De industrielle kyllingeopdrættere, du køber forsyninger fra,
har bogstaveligt talt forurenet floden Wye til døde.
- Hvad så, makker? - Hvad siger du?
Kluk kluk, makker!
- Kom ind. - Hvad så?
- Ja, G. Alt vel. - Kom ind.
Du mødtes med Richard, ikke? Hvordan var det?
Jeg respekterer, at han kom og talte med mig,
men det føltes som at tale med AI.
Jeg stillede ham spørgsmål. Han svarede: "Der er mange at brødføde.
Kunne vi gøre mere? Måske."
Hvor står du så nu? Hvad er næste skridt?
Det er svært, for ingen vil tale med mig.
Jeg fik en mail fra KFC.
KFC Global.
- Stort. - Ja.
- Ikke? - Lad mig se.
Der står et nummer. Du burde ringe til dem.
- Lad os ringe. - Ja?
Hallo?
Det er Mo Gilligan. Jeg sendte jer en mail om en dokumentar om stegt chicken.
Hallo?
- De har slået lyden fra. De tog den. - Gjorde de?
Hallo?
Jeg optager opkaldet til en dokumentar. Er det okay?
Okay.
Se så.
- Hun lagde på. - Ja.
Hold da op. Ved du hvad?
Hun tog telefonen og satte den på lydløs.
- Og lyttede. - Hun lyttede bare.
Det er vildt.
Det er det tætteste, jeg har været på KFC.
Det tætteste. Du efterlod dit nummer.
Hvorfor skrive nummeret uden at svare? Hvad er meningen?
Det er ingen stor overraskelse at høre, at KFC, som mange andre fastfoodkæder,
arbejder med online-influencere med millioner af følgere
for at promovere sine produkter og sit brand til yngre publikum.
Hej. Jeg er Niko, og jeg er på en gård.
Åh, Niko. Jeg kan godt lide Niko. Han er en god fyr.
Lad os gå bag om spanden.
Gud!
Se alle de kyllinger! Der er ingen bure her.
Jeg troede, der var 4.000 kyllinger i et lille bur.
Nej, der er ingen bure.
Vi er meget stolte af vores dyrevelfærd her.
Så I viser den sunde side
ved at bruge en, der har en stor platform,
men I styrer, hvad de ser bag kulisserne.
KFC tog Niko med herned, da fuglene var små og søde.
De var 15-20 dage gamle. Vi er kommet tilbage, når de er 33 dage.
- Går I op i kyllingerne? - Ja.
Hvad med dem her?
Går I op i fugle som de tre her,
der ikke længere kan stå op? De kan ikke bære deres egen vægt.
Det er meget dystert,
for det er en ny digital tidsalder, hvor man kan manipulere markedet.
…fuglene har masser af plads…
Det er næsten som grønvaskning.
Jeg kan nok finde flere oplysninger om jeres hemmelige opskrift,
end jeg kan om, hvor I får jeres kyllinger fra, og hvordan de behandles.
Tak, fordi jeg måtte komme. En flot gård.
Spørgsmålet er, hvad I skjuler.
Jeg fandt manden, hvis optagelser fortalte en anden historie end KFC's.
Han sendte mig nogle koordinater,
for han og hans team skal derind igen i aften.
Jeg troede ikke, at kylling ville få mig helt til Lincolnshire om natten
for at følge koordinater.
Det føles lidt skørt. Det må jeg indrømme.
Jeg føler mig som en rigtig journalist. Jeg føler mig som Martin Kemp.
Det hedder han, ikke? Nej, det er ham fra Spandau Ballet. Ross Kemp.
Her i Lincolnshire slagter de flest kyllinger i Storbritannien.
Som altid, hvis man følger pengene, finder man sandheden.
Den næststørste kyllingeproducent i Storbritannien, Moy Park,
leverer 25 % af de kyllinger, vi spiser,
inklusive dem, der ender i KFC's spande.
Men vent lidt…
Det britiske firma
ejes af USA's næststørste kyllingeproducent efter Tyson,
Pilgrim's,
og de ejes af kyllingekongerne JBS,
som producerer op til fem milliarder kyllinger om året.
Jeg tror, det er ham.
- Matthew! - Hej.
- Hvordan går det? - Hej, Mo. Hyggeligt.
Hvordan går det? Hop ind.
KFC-gården ligger lige her til venstre, og vi skal derind i aften.
Vi filmede der for tre år siden,
og videoen fik 12 millioner visninger.
Det bliver interessant at se, om noget har ændret sig.
Jeg skal møde mine to kolleger.
Den ene er en professionel efterforsker med stor erfaring.
Jeg tror, vi kan filme dem bagfra.
Hej.
- Hej. - Hej.
- Wow, det er den ægte vare. - Ja.
Som i Call of Duty. Jeg er bange. Det sker virkelig.
- Hvad er du bange for? - Jeg har aldrig set…
- Du er bange for os. - I har elefanthuer på.
Det er Moy Park-gården.
Vi kommer ind fra nord.
Der er to huse. Der bor folk.
Hvilken risiko udgør det?
Den største risiko er, at en landmand eller arbejder
tager sagen i egen hånd, hvis de ser jer.
Nogle af landmændene har haglgeværer.
Jeg har fået skudt en drone ned, så det sker.
- Virkelig? - Ja.
For pokker.
Jeg er ligeglad.
Jeg føler bare, at nogen skal gøre det, og derfor må vi bare gøre det.
Jeg følger jer og observerer. Jeg går ikke med ind.
Kan vi lokke dig med?
Jeg ville gerne, men min kæreste sagde nej.
Det er tidligt, og holdet er på vej ind på en af Moy Parks gårde.
Jeg er bekymret for dem.
Måske har de andre foranstaltninger, hvis der er ubudne gæster.
Forstår du?
Ja. De skal være forsigtige.
Jeg er lidt på vagt.
Jeg føler, at nogen kan dukke op.
Jeg tror ikke, du forstår, at jeg ikke gør sådan noget.
Jeg skriver bare for at sige, at vi er her nu,
så jeg viser dig, hvad jeg kan se.
Vi har ikke fået adgang endnu.
Der er tre separate låse,
og de har sat plomberingsmærke på.
Der er meget mere sikkerhed end for tre år siden.
Jeg taler lavt. Vi vil ikke gøre opmærksom på os selv.
Vi har fundet en skraldespand,
men jeg vil vise dig, hvad der er indeni.
Fuglene er nok to uger gamle.
Lugten er ulækker. Jeg er nødt til at holde vejret.
Vi har fundet mange skraldespande,
men de har også låst dem.
De vil ikke have, folk filmer fuglene derinde.
Men alle disse er fyldte og låst.
Så vi tager tilbage.
Vi ses snart.
Det arbejde, Matthew og hans team har lavet før,
har helt sikkert skabt røre.
Hvordan har du det?
Jeg føler, at i stedet for at løse problemet
med de her Frankenkyllinger, der ikke kan stå op pga. vægten…
I stedet for at løse det problem øger de bare sikkerheden.
Det sker over hele Storbritannien.
Det er ikke kun denne gård. Der er mange gårde.
Det er bare skjult for offentligheden, og det er meget forkert.
Det er de samme mønstre.
Det er ikke en tilfældighed, at der bare var flere låse.
Det er ikke en tilfældighed, at ingen vil svare mig.
Det viser, hvor magtfulde de er.
Kort efter vi mødtes,
sendte efterforskerne mig optagelser fra en Avara-gård, de kom ind på.
Det er det samme firma, der forurener floderne med kyllingaffald.
Det ser forfærdeligt ud.
Der er en menneskelig del af en, som siger,
at intet dyr skal leve og lide sådan.
Det er den kylling, jeg nok har spist, og som du nok spiser.
Det er den barske virkelighed.
I hele dette eksperiment har industrien været hemmelighedsfuld og tavs,
men når man får indblik i, hvad der foregår,
forstår jeg, hvorfor den er tavs.
Billig kylling er langt fra billig.
Globalt set bliver næsten tre fjerdedele af verdens antibiotika givet til husdyr
for at undgå de sygdomme, der er i fabriksfarmene.
Hvis vi fortsætter som nu, advarer Verdenssundhedsorganisationen om,
at den øgede antibiotikaresistens
kan føre os ind i en postantibiotisk æra,
hvor ellers behandlingsbare sygdomme igen kan slå ihjel.
Om 24 timer er eksperimentet slut.
Når jeg spiser det til morgenmad med en do-rag på,
føler jeg mig som den sorteste mand nogensinde.
Når jeg spiser det nu,
så er jeg ærlig talt træt af det.
Det siger jeg, mens jeg tager en bid.
Jeg må spise mit sidste måltid med vennerne i Sydlondon.
Hvad så? Halløj!
Jeg troede, du ville sige: "Overraskelse! Det er den sidste kylling!"
Wow. Ja.
OG-vinger, og det er de nye BBQ-fritter.
Du vil ikke have noget af det, vel?
Det sidste stykke.
- Tillykke, bro. Det sidste måltid. - Tak skal du have.
- Hvor er dine tanker lige nu? - Jeg føler, jeg skal finde mig selv igen.
Jeg var chokeret over nogle af tingene. Man kan ikke glemme det.
Jeg troede ikke, turen ville blive så hård, som den blev.
Det var hårdt. At høre historierne…
Ja, det var hårdt. Man vil blive og kæmpe kampen,
Det giver et klart indblik i,
hvor langt man er villig til at gå for at tjene penge,
uanset hvem der bliver ramt.
Så begynder man at tænke på, at hvis det foregår nu,
hvordan ser det så ud om fem, ti, femten år?
Du kom ud i nogle meget mørke afkroge.
Jeg er stolt af, at du tog af sted på turen.
- Tak. - Så lidt.
Folkens, jeg gjorde det.
Efter 84 måltider med friturestegt kylling er det endelig tid til at stoppe.
Det første måltid, der ikke er stegt kylling.
Jeg har kaffe, havrebar og banan. Endelig.
Endelig!
Dr. Abood skal fortælle mig, hvad en måned med stegt kylling har gjort.
- Okay. - Lad os få dig op.
Du har taget tre kilo på,
- Det er en halv "stone". - Vildt!
Du har taget fire cm på.
To en halv!
- Fire cm! Åh gud. - Fire cm.
Jeg kan mærke, du har fået…
- Ja. - …fedt her.
Dyb indånding og pust ud.
Pust.
Mo, du er ikke så munter, som du var før?
- Du er ikke munter. - Ja, det har påvirket mit humør.
- Jeg bryder sammen i gråd. - Det gør mig ondt.
Ja.
Det er en øjenåbner,
hvad der kan ske med mennesker, især unge mennesker.
Det bekymrende er, at jeg kun spiste det i 28 dage.
Tænk, hvis jeg havde gjort det i en måned mere… Selv sådan der.
- Præcis. Tænk på teenagere. - Ja.
De kan ikke rigtig forstå det,
forholde sig rationelt til det eller tænke klart om det.
Hvis det er sådan, de spiser normalt,
så er den følelse normen for dem, for de har ikke en anderledes oplevelse.
Kan du huske, da vi talte om genetisk disposition?
Fordi der er en familiehistorik med type 2-diabetes på din mors side.
Dit blodsukker er steget.
Det var 30. Det er steget til 32.
En stigning på to er ikke en lille ting.
Det skyldes helt sikkert den mad, du spiste.
Hvis du fortsætter, vil du være på vej mod diabetes.
Diabetes kaldes den stille dræber.
Det kan gøre folk blinde.
Det kan føre til amputationer.
Det kan påvirke hjertet, hjernen, alt muligt.
- Virkelig? - Det er ikke en simpel sygdom.
Vær ikke bekymret.
- Alt det, vi har talt om, kan vendes. - Kan det?
Du skal spise det rigtige.
- Og motionere. - Ja.
Jeg vil gerne tilbage til min gamle krop og mit gamle jeg.
Præcis. Hvis jeg må foreslå noget,
så spis så mange grønne grøntsager, som du kan,
og måske et glas gulerodsjuice. Det smager skønt.
Hold nu. Hvem vil gå i seng med et krus gulerodssaft?
SEKS MÅNEDER SENERE
Nej, jeg kan ikke slappe af.
Det føler jeg ikke, for jeg elsker den mad,
og var jeg aldrig taget på den tur,
ville jeg aldrig have set bagsiden.
Mange mennesker tjener på det på mange måder,
men de bliver ikke stillet til ansvar.
Det gjorde mig vred. Det gjorde mig sur.
Gammeldags ord, ikke? Nej, det pissede mig sgu af.
Og jeg spiser det sikkert igen.
- "Velkommen til Wing Fest." - Wing Fest.
Men jeg vil helt sikkert se anderledes på det.
- Hvilke vinger vil du have i dag? - Alle sammen.
Ja, for jeg vil hen til jerk-boden.
Det nemmeste er at spise mindre kød.
Vi bør alle sammen spise mindre kød, og det er ikke til diskussion.
Sådan handler jeg.
Hvis jeg ikke kan genkende indholdet, spiser jeg det ikke.
Jeg køber det ikke.
Vi er, hvad vi spiser, og en stor procentdel af sygdomme
kan forebygges, hvis vi spiser det rigtige.
Uddannelse er afgørende.
Vi har brug for, at brandsene og regeringerne står frem
og giver os som forbrugere de rigtige oplysninger,
så vi forstår, hvad vi putter i kroppen.
Sund, bæredygtig mad fra dyr,
der er behandlet ordentligt, bør være en grundlæggende menneskeret.
Jeg ved ikke, hvordan det vil påvirke dig.
Måske ændrer det dit syn på, hvad du spiser.
Men bare det at starte samtalen
er i sig selv enormt stærkt.
Moy Park har sendt dette svar:
"Vi prioriterer dyrevelfærd højt.
Vi kender til påstandene efter den ulovlige indtrængen i 2022.
Et uafhængigt dyrlægetilsyn fandt ingen problemer med dyrevelfærden.
Alle gårde har lav belægningsgrad, og gennemgår uafhængige kontroller.
Dyrene tilses tre gange dagligt.
Vi beskytter biosikkerheden.
Avara Foods: "90 % spiser kylling, og vi sørger for, at de kan få det.
I 2025 sænkede vi belægningsgraden til 30 kg pr. m², 23 % under lovkravet.
Som lokal arbejdsgiver ønsker vi også en sund flod.
Påstandene bygger på en misforståelse af vores landbrugsvirksomhed.
Vi mener, at påstandene mangler videnskabeligt belæg."
Tyson Foods og KFC fik mulighed for at svare
på påstandene i filmen, men valgte ikke at reagere.
Siden 2019 er KFC tilsluttet Better Chicken Commitment,
som lover bedre dyrevelfærd samt at udfase hurtigtvoksende kyllinger inden 2026.
Popeyes, Nando's og Wingstop fulgte efter.
I februar 2026 trak de sig
og stiftede Sustainable Chicken Forum (SCF)
under tilsyn af
dem selv.
Men der er modstand blandt folk…
Hvad så? Jeg hedder Mo Gilligan.
Jeg er sammen med Bite Back-gruppen uden for Parlamentet.
Vi kæmper for et retfærdigt og sundere fødevaresystem.
Forpligt jer til at forbedre jeres miljøpolitik og beskytte vores floder.
De her kyllinger er opvokset på friland.
- Han var halvt så stor, da han kom. - Hold da op.
Altså!
Jeg har aldrig holdt en høne.
Det er faktisk et smukt syn.
Tekster af: Karen Dyrholm