Downloaded from YTS.BZ
- Men herregud, vad söta! - Det är våra småttingar.
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Herregud!
En kyckling!
Det är världens mest uppfödda landlevande djur.
Det ses som magert, grönt och hälsosamt.
Branschen gör allt för att kyckling ska bli oemotståndligt.
78 miljarder kycklingar slaktas varje år.
Kycklingindustrin är värd en kvarts biljon dollar.
Den drivs av vår kärlek till billig, god, friterad kyckling.
London, låt mig höra er!
Två saker kan jag inte vara utan. Att få folk att skratta, och kyckling.
Nu handlar det om kyckling.
Ett bra kycklingställe har skottsäkert glas.
Man dör för kycklingen. Det kan jag säga gratis.
Ugnsstekt, curry, jerk chicken.
Men min största favorit…
Här kommer en svart stereotyp om tre, två…
Friterad kyckling.
Sen jag tog min första tugga för 30 år sen
har friterad kyckling gjort kometkarriär.
Vi lever i kycklingställenas tid. Folk är besatta.
Kyckling ses som ett hälsosamt val.
Det är det inte.
36 % av barnen i grundskolan är överviktiga.
Kycklingfarmernas miljöpåverkan ses som ett hot.
Håll käften.
Jag är en komiker som har älskat kyckling sen barnsben
och jag vill veta hur det ligger till.
Jag kommer göra ett experiment med risk för min hälsa.
I 28 dagar ska jag bara äta friterad kyckling från snabbmatställen.
Jag kommer korsa Atlanten.
Jag lämnar London för den amerikanska södern.
Jäklar!
Vad gör den här maten med kroppen och hjärnan?
Jösses.
Tänk om de här fåglarna faktiskt leder oss mot undergången?
Kyckling till frukost.
Vissa saker kan man inte föreställa sig,
för ingen kan komma in.
Usch vad det stinker!
De vill inte att folk ska ställa frågor.
Vi ingår i ett experiment
och industrin tar faktiskt livet av oss.
Jösses.
Jag äter kyckling och blir galen.
Ni inser nog inte att jag inte gör sånt här.
BIG CHICKEN: SNABBMATSKONSPIRATIONEN
DAG 1
LONDON - FÖRSTA TUGGAN
Okej. Första måltiden.
Jag startar med en kycklingsmörgås.
- Kycklingsmörgås med ost… - Tackar.
- …och sås. - Tack. Dag ett, måltid ett.
Klockan 11.00. Jag känner mig lite sunkig.
Experimentet går ut på att äta friterad kyckling i en månad.
Frukost, lunch och middag.
Lite sås på det.
En del av mig tänker: "Härligt! Hit med vingarna."
Jag doppar den i sås.
Upptäckten att man kan äta vingen på den här fågeln…
…är lika stor som upptäckten av mjölk.
Nån gång måste nån ha tänkt: "Hmm. Smaka på det där."
Genialt.
Det var helt rätt.
Jag skämtar inte. Jag är lycklig nu.
Ser ni hur jag ler? Det var jättegott.
Då så. Första måltiden avklarad.
Boom. En klar, 83 kvar.
På en månad blir det inget gym, ingen hemlagad mat,
bara snabbmat i form av friterad kyckling.
Som tur är finns det massor att välja på.
När jag var barn på 90-talet var det fish and chips som gällde.
Sen kom kyckling. När jag var liten fanns bara ett kycklingställe.
Nu har en enda gata i södra London över 20 stycken!
I hela Storbritannien finns det över 6 000.
I centrala London finns de lyxigare ställena.
Vissa importerar från USA.
Längre ut från centrum har de inte namn.
DFC…
MFC… FC står för "fried chicken", men vad är M?
Vad står M:et för? Vad? PFC.
Det måste vara "Perfect Fried Chicken". De har kebab.
Runt hörnet finns nog en till.
KHF, vad fan är det?
Det handlar om stora pengar.
Britterna köper friterad kyckling för över 12 miljoner pund om dan.
Som en Premier League-värvning!
Jag ska inte bara äta kyckling. Jag vill veta allt om det.
En Netflix-dokumentär måste förstås ha experter
i rum med smakfull belysning som förklarar saker.
Och… tagning.
Vi älskar friterad kyckling.
Det är världens snabbast växande snabbmatsköttprodukt.
Wingstop har kommit till orten.
Sociala medier är en motor.
- Citronpeppar. - Citronpeppar. Tack.
Kändisar älskar det.
På TikTok ser jag folk som dansar i kycklingrestauranger
eller skolbarn som samlas utanför dem.
Det är dagens fritidsgårdar.
Vi går till köket.
Där är det drag.
Nämen, Gud! Eddie gav mig en KFC-jacka!
Det är det som är tricket. Det är coolt och tufft, men billigt.
Men det finns så mycket bakom kulisserna
som varumärkena nog inte vill att konsumenten ska tänka på, eller ens veta.
Okej, Kate.
I alla fall. Lunch.
Får jag sitta här? Tack.
Hur ofta kommer ni hit?
Hon kom igår.
Vad tycker ni om att jag måste äta det här
varje dag till frukost, lunch och middag?
- Du kommer att dö. - Dö?
- Bara för att jag äter kyckling? - Ja, men varje dag.
Respekt! Jag äter kyckling varje dag.
Dö? Vad i hela friden pratar hon om?
Som Craig David sa: "Re-e-wind."
TVÅ DAGAR TIDIGARE
Innan jag startade kycklingmaratonloppet
gick jag till en läkare.
Ställ dig på vågen.
Stå rakt.
Jag är ett kycklingfan.
Jag älskar Nando's.
Jag har gjort sponsrat innehåll för McDonald's och Nando's.
Ifrågasätt inte min lojalitet.
Vissa som ser det här tänker:
"Du är i friterad kyckling-matrisen."
Ja, det är jag. Det är gott. Inget snack om saken.
Ingen annan mat är läcker i en hink. Burgare i en hink?
Inte frestande.
Men en hink med friterad kyckling?
När jag var liten var det festligt. Det kändes lyxigt.
Mamma köpte en hink på KFC och man fick en Viennetta på köpet.
Vi kände att vi hade lyckats i livet.
Nu sticker det till lite.
Har du några hälsoproblem?
- Inte vad jag vet. Nej. - Bra. Och i familjen?
- Mamma har diabetes. - Typ 2?
- Ja. Morfar hade också diabetes. - Så hon har det i släkten.
Andas in.
- Jag är 37 nu. - Bra.
Man börjar tänka på sina närstående. Man tänker på sin hälsa.
Andas ut! Pressa.
Jag är nyfiken på hur det här kommer att påverka min kropp.
Din lever är jättefin.
- Är den? - Ja, den är fantastisk.
Du är inte i riskzonen för diabetes. Det är väldigt bra.
Du är i fin form och är fullt frisk. Jag önskar dig lycka till.
Vad tror du om det här experimentet?
Ja…
Om jag vore du, skulle jag nog låta bli.
Okej.
Rörelse vid ytterdörren.
Min kyckling är här.
Någon är vid ytterdörren.
- Tack, kompis. - Varsågod.
Kyckling till frukost.
Friterad kyckling är förstås populärt för att det är gott.
Att äta friterad kyckling ibland är helt okej om den är hemlagad.
Men nu är de frågan om snabbmatskedjor
som säljer ultraprocessad kyckling.
Allt behandlas med kemikalier
som får det att smaka väldigt gott.
Den burgaren var så god.
Jag är ingen vegan eller djurrättsaktivist.
Två mini-kycklingburgare.
Nej. De räcker till åt alla. Tack och lov kan de inte flyga.
Att äta ultraprocessad mat i en månad kan låta extremt.
Men det har uppskattats
att mer än 50 % av kosten i Storbritannien
består av ultraprocessad mat.
Det var jättegott.
Mo har ingen aning om
vad som kommer att hända med hans kropp och hjärna.
Jag ville inte skrämma honom innan han börjar.
DAG 3 FRUKOST
DAG 3 LUNCH
DAG 3 MIDDAG
Britterna har ätit sånt här sen KFC kom hit från USA på 60-talet,
nästan tio år innan McDonald's kom hit.
Men nu kommer nåt nytt till shoppinggatorna.
Vi ser en stor invasion av amerikansk friterad kyckling.
Eftersom det finns marknadsandelar att grabba åt sig, tänker amerikanerna:
"Nu ska vi expandera."
"Vi tar hit varumärkena. Vi har köer utanför dörren.
Vi ska bara växa och växa."
Just det, Kate. För att inte tala om att enbart KFC och McDonald's
ska investera två och en halv miljarder pund
i Storbritannien de närmaste fem åren.
Det är många miljarder.
Jag fattar.
Jag fattar hypen kring de amerikanska kedjorna,
men jag undrar hur vår framtid ser ut
om vi fortsätter på den amerikanska vägen.
Jag ska korsa Atlanten för att se vad som väntar på vår sida.
Men först är det dags för en sista måltid med grabbarna i södra London.
Hata mig inte
Ja.
Gå till Katie
GÄNGET
Ge mig fyra vingar Och en jordgubbsläsk
Mo är en av mina närmaste vänner.
Det är galet att vi brukade sitta på kycklinghaket,
titta på folk och prata om livet.
Det är tredje gången jag äter friterad kyckling idag.
Det är ett experiment för att se effekterna av snabbmatskyckling.
- Va? - Varje dag?
- Varje dag. Själv. - Va? Det låter inte klokt.
- Frukost, lunch och middag. - Galet.
Varför?
Vi är alla uppfödda på det.
Jag vill veta vad som finns i det. Sanningen bakom reklamen.
Vet du vad… Wow.
Jag vet faktiskt inte vad jag ska säga.
Det är jobbigt, eller hur?
Jag tror inte att du har förstått hälsoeffekterna heller.
Vad oroar dig mest?
Tyvärr finns ett stigma som omger svarta som äter friterad kyckling.
Folk blir konfunderade när jag berättar om experimentet.
Jag förstår det, men jag förstår också att det finns ett gott syfte.
Experimentet är en barndomsdröm för honom.
Men för mig låter det som en mardröm.
- Var rädd om dig. - Jamen visst.
Det blir nog en jobbig tid.
Du kan ringa mig, FaceTimea mig, vad som helst.
Jag stöttar dig i alla lägen.
Du kan räkna med mig.
- Tack ska du ha. - Kom igen, kompis.
Han tror att det ska bli en barnlek.
Jag måste packa strumpor. Man kan aldrig ha för många strumpor.
Men han har fel.
Förlåt. Kycklingen ger mig gaser.
Jag är orolig.
Jag är som en trumpet.
Han verkar inte veta vad han har gett sig in på.
Är det min bil?
Då åker vi och äter friterad kyckling. Det här är coolt.
De största friterad kyckling-kedjorna är från USA.
KFC, Chick-fil-A, Popeyes och jag lägger till McDonald's,
för de säljer lika mycket kyckling som nötkött nu.
Tillsammans har de fyra kedjorna över 2 500 restauranger i Storbritannien,
men här är det över 22 000.
Jag ska resa genom USA, med start i Houston,
utnämnd till friterad kyckling-huvudstad.
David messade mig nu.
"Här är några av mina bästa matrekommendationer i H-Town."
H-Town, ni vet? Jag är nere med kidsen.
Church's chicken, sen 1952.
Vi tar tre bitar. Kan jag få några strips också?
Bra att det här stället inte är glamoröst.
Folk såg mig när jag parkerade.
"Vem fan är det där?"
Då vet man att maten är god.
När maten är farlig, är den god.
- Tack snälla. - Ha en bra dag.
Dagens uppdrag är att äta så mycket kyckling som möjligt.
Klassisk sydstatsfriterad kyckling är tydligen Beyoncés favorit.
Fråga.
Bonchon.
- Det här var smarrigt. - Ja, sir.
Pok Pok Po?
- Jag är i kycklinghimlen. - Ja.
Den har indiska kryddor. Det är som ett FN-konvent för kyckling.
- Du är bäst. - Du är bäst!
Vad mycket mat.
En sista innan vi går.
Experimentet började inte i Storbritannien,
men nu börjar det.
Jag har provat alla sorter nu. Vad blir nästa steg?
Vänta lite, farbror Mo är i telefon.
Tjena, vad händer?
Vänta, gå till mamma.
Gå till mamma. Okej.
Hur mår du? Vad händer?
Jag äter mycket kyckling. I går kväll… Brorsan…
Snacka om att jag var skitnödig.
Det var osannolikt. Herregud.
Måste du ta av dig skorna och strumporna?
Ja, det gjorde jag. Jag tog av mig alltihop.
"Ska jag verkligen äta sånt här?" tänkte jag.
I Storbritannien gick det bra.
Men kyckling börjar komma ikapp.
Jag har aldrig tänkt på det förut,
men efter att ha drabbats av turistmage,
undrar jag verkligen…
Vad innehåller den här kycklingen?
New Orleans, mannen.
Vilket ställe.
Jag ska söka efter svaret i frysdiskarna i en mataffär i New Orleans.
Hej, tjejer. Är allt bra?
Var har ni frysta kycklingbröst?
Även här är kyckling i butik samma som snabbmatskedjorna använder.
Fast i USA tillsätter de lite smått och gott.
Kycklingbuljong, kycklingsmak, isglasyr.
- Du ser ut att behöva en vagn. - Pausa.
Vad i hela friden är det här?
Ja, tack. Har du sett vad som finns i kycklingen?
- Allt möjligt, va? - Det är kycklingbuljong i kycklingen.
Du har ätit kyckling som inte smakar av kycklingen.
Smaken du känner är tillsatserna.
Inte kycklingen. Kyckling smakar inget längre.
Åh, fan.
Det började med tävlingen Chicken of Tomorrow.
Efter andra världskriget.
De letade efter snabbväxande kycklingar med fylliga bröst
som effektivt omvandlar foder till kött.
Det enda de inte testade var smaken.
- Hur vet du det? - Jag skriver böcker om smak.
- Du är den riktiga Flavor Flav. - Ja, just det.
Mark berättade vad som hände sen.
I USA avlade industrin fram kycklingar
som var så stora som möjligt och växte så snabbt som möjligt.
Många länder, inklusive Storbritannien, följde efter.
På bara 80 år har kycklingar gått från det här till det här.
Om spädbarn växte lika fort
skulle din två månader gamla bebis vara stor som en fullvuxen gris!
Förr var kycklingen slaktfärdig vid 16-18 veckor.
Idag tar det sex och en halv vecka.
De är fortfarande kycklingbebisar. Ännu mer smaklösa än kalvkött.
Det är billigt och finns i överflöd, men smakar ingenting.
Det är som chips, bara en bärare av smaksättning.
Så du menar att det jag har ätit
är nästan som en smak som vi har lagt till kycklingupplevelsen.
Du har inte smakat naturens skapelse, utan människans.
Titta på den här biten. Den är enorm.
Jag fattar.
Nu förstår jag varför det finns så många kedjor.
Kycklingarna växer fort, säljs billigt och är så smaklösa i sig själva
att man kan tillsätta valfri smak.
Jävligt gott faktiskt.
Popeyes, grundat i New Orleans,
och älskat för sina smaker,
tar nu över brittiska gator.
På bara ett år
köpte britterna 8,7 miljoner av deras kycklingsmörgåsar.
Det är en var tredje sekund.
När Popeyes kycklingsmörgås lanserades i USA blev den viral och folk blev galna.
…folk som uppför sig illa.
I LA krockade två personer för att få tag på succé-smörgåsen.
I Maryland dödades en man som trängde sig i kön.
Amerikanerna började kritisera Popeyes
och ifrågasätta innehållet i smörgåsen.
Om du älskar Popeyes kyckling…
…behöver du en sån här.
Det här är den stora vinnaren,
med flest ingredienser av alla mina recensioner, 142 stycken.
Hur kan det ens vara lagligt?
LAURA SCHMIDT - HÄLSOEXPERT
Friterad kyckling. Ja.
Företagen vill att det ska vara billigt,
lättåtkomligt, bekvämt och oemotståndligt gott.
Folk är skärrade, eftersom den här maten
kan ha allvarliga hälsokonsekvenser.
Om du ser en lista med 45 ingredienser
och okända kemikalier, är det nog ultraprocessat.
Dimetylpolysiloxan. Det ingår i studslera.
…och förstås alla fröoljor och naturliga och konstgjorda smakämnen.
Naturliga och konstgjorda smakämnen… Det är frågetecknet.
De behöver inte specificeras.
De ämnena kanske inte är reglerade,
för det finns en lucka i de federala reglerna i USA.
Det var gott.
Även i Europa, när de reglerar kemiska tillsatser,
ber de företagen att bevisa att de är ofarliga.
I USA gör de inte det.
Företagen bestämmer vilka kemikalier som är säkra.
Varför tillåter egentligen FDA det här?
De här livsmedlen främjar kroniska sjukdomar.
De är det stora hotet mot vår hälsa.
Jag trodde inte att mat var så vetenskapligt tillverkad.
Vet du vad? Jag ska vara ärlig.
Det är sjukt. Men samtidigt…
…är det nåt med det som är genialt.
Jag kan inte uppriktigt säga:
"Nej, det är så fel."
De har lurat systemet!
Nu har jag kollat.
Så här tillverkas vårt favorit-snacks, chicken nuggets.
Kycklingbitar finfördelas i en fabrik och blandas till en köttpasta.
Kemikalier och kryddor tillsätts för att det ska smaka som kyckling.
Kemikalier ger en läcker konsistens och extremt lång hållbarhet.
Forskare har tagit fram den perfekta kombinationen av salt och fett
för den godaste smaken.
Det är alltså jättegott
och man kan inte sluta äta det.
Det finns en skala för hur oemotståndliga de är.
Kolla här.
Maten jag har ätit? Extremt smarrig.
Våra hjärnor är inte konstruerade för att hantera
den typen av upplevelse till vardags utan att äta för mycket.
Det är ingen slump att när ultraprocessad mat tar över marknaden
ökar såväl ätstörningar som fetma.
Utan tvekan
designas maten för att du ska äta den, och kanske äta för mycket.
KÄNSLAN NÄR DU VINNER GRATIS KYCKLING
Kycklingkedjorna ser till att du väljer deras kyckling
genom att anställa sensoriska analytiker.
En av dem ska träffa mig och avslöja några branschhemligheter.
Om du jobbar med detta, och det är friterad kyckling,
utgår jag från att du är svart. Förstår du?
Jäklar!
Hon såg ut precis som jag trodde.
- Hur är läget? - Hej, Mo!
- Hur är läget? - Kul att ses.
Du ser ut precis som jag trodde. Respekt!
Okej.
- Okej. - Det är här det händer i dag.
Jag har hört att du är smakexpert på kyckling.
Du är din egen expert. Du är expert på vad du gillar.
Men jag är expert på sensorik och konsumentvetenskap.
- Du har examina och så. - Ja. Flera examina.
Det här är ingen TikTok-video.
Nej. Jag är en riktig forskare och livsmedelskemist.
Jag tänker mig nån som du i vit rock som säger "Nu har jag det!"
Ja, den galna vetenskapsmannen inom mig kommer fram i labbet
och jobbar med sinnena men också den känslomässiga aspekten.
Så att folk vill beställa och äta det om och om igen.
Du utnyttjar folks psyke, eller hur?
Sensoriska analytiker världen över gör friterad kyckling perfekt.
Silke har jobbat för en av USA:s största snabbmatskedjor
som nu kommer till Storbritannien.
En av hennes specialiteter?
Krispet.
Vi letar efter markörer som signalerar
att vår produkt skapar sug.
Vad händer då? Konsumenterna kommer tillbaka.
Bit i den.
Upplev känslan av att tugga sönder den.
- Det är underbart. Herregud. - Ja.
För konsumenterna signalerar ljudet färskhet och kvalitet,
men det påverkar också belöningscentrum i hjärnan.
Jag är inte sugen, men när jag äter det…
Belöningscentrum aktiveras och säger "mums".
Dopaminet får hela ansiktet att lysa upp.
Det är som crack. Jag har inte testat.
Då är det bra.
- Men ja. Har du testat? - Nej.
Jag gillar dig.
Tjena.
Tjena. Hur är läget?
Det är bra. Jag fixar lite käk. Vad säger du?
Jag har träffat många experter på sistone.
- Har du? - Ja, mannen.
En av ingredienserna används också i kondomer som glidmedel.
Nej! Lägg av.
- På riktigt, kondomer? - Vem visste att det fanns i en burgare?
Men jösses. Vänta lite.
Så många ingredienser
är manipulerade för att ge dig en bättre upplevelse
och skapa sug efter mer.
Nu när du vet allt det här,
hur känns det att äta kyckling varje dag?
Jag vet inte.
Det verkar gå bra. Jag är glad att han har kul.
Men han är expert på att spela den glada killen.
Hoppas han inte döljer några problem.
Jag äter kycklingstrips Kyckling i dipp
Kyckling med chips är mitt tips
Det har gått en och en halv vecka och jag roar mig.
Men jag ska säga som det är.
Jag kan inte skaka av mig obehaget
att vara en svart man som äter friterad kyckling på film.
Var kommer stereotypen ifrån?
Jag vet vem jag ska fråga.
Jag besöker en sydstatskyrka för att söka efter kycklingens ursprung.
Här tillagas kycklingen snabbt, men med mycket själ.
Kan jag få den där stora biten?
Tusen tack.
Att komma hit och se alla samlas…
Det är friterad kyckling, men det är mer än så.
Det handlar om att äta med familjen. Det är kärleken som läggs ner.
Det är intressant hur nåt så enkelt har glamoriserats av storföretag
och backas upp av grime-musik och kändisar.
En sak som gör mig ledsen är att folk äter friterad kyckling
utan att inse hur genialiska svarta kokerskor har förfinat den.
Jag besöker ett gods från före inbördeskriget.
Förr i tiden lagade kvinnliga slavar friterad kyckling åt plantageägarna.
Även efter slaveriets avskaffande på 1860-talet,
fortsatte afroamerikaner att förfina och sälja rätten.
Vita amerikaner hånade detta i populärkulturen,
och framställde svarta som kycklingtjuvar.
1915 kom Nationens födelse,
den tidens största film, med klichéartade svarta som åt kyckling.
Det befäste stereotypen,
och vissa företag använde den rasistiska bilden i sin reklam.
Överste Sanders gjorde entré.
Jag var bara 40 år då jag tog fram blandningen av 11 kryddor och örter
och friteringsmetoden.
Resultatet var inte av denna värld.
Som barn trodde jag att friterad kyckling var överstens uppfinning.
Hur fick han det att verka så?
Han hade en bensinmack med en restaurang.
Det var så han började.
Varje framstående medborgare kan bli en Kentucky-överste.
Det är som att bli adlad. Han visste det och spelade på det.
Den vita kostymen för tankarna till en plantageägare.
En som kan säga: "Jag har svarta som gör allt åt mig."
Han var bra på reklam.
Han tog fasta på en sentimental uppfattning om Södern.
Många kunder upplevde det som mysigt.
Många ställen spelar fortfarande på sydstatsnostalgiska strängar.
Och "Make America Great Again" som inte var bra för våra förfäder.
Han spelade på det och blev stenrik.
När han sålde företaget för en rejäl summa,
tog de nya ägarna konceptet vidare. och det blev jättestort.
Nu är KFC världens största friterad kyckling-kedja,
med franchisetagare i 149 länder.
Japaner äter KFC-kyckling på julen.
I Bloemfontein förstås för Kentucky Town, baby.
Nu kör vi!
Globalt säljer de för över 27 miljarder pund varje år.
Det är många vingar!
KFC har länge varit störst i Storbritannien.
De dominerar shoppinggatorna, vägarna och bensinmackarna.
De kommer spendera 1,5 miljarder pund de närmaste åren
för att säkra sin position.
Det är en offensiv strategi för att fortsätta vara störst.
Det är nästan halvtid för experimentet och det är inte så kul längre.
Friterad kyckling och kaffe.
FRUKOST
Nu har jag ätit sånt här i tio dar.
Det är faktiskt gott.
Men jag har gått upp i vikt.
Det är inte roligt att se sig i spegeln. "Oj då," tänker man.
Jag är definitivt inte mitt vanliga jag. Jag är ganska seg.
Det är mycket jobbigare än jag trodde. Faktiskt.
Han kommer att bli plufsig efter ett tag. Trött.
Matsmältningsorganen kommer bli lidande.
De goda bakterierna, tarmfloran, kommer i obalans.
Han kommer nog att få ont i magen,
kanske förändrade avföringsvanor,
vätskeansamling, han kanske vill sova mycket eller sover sämre.
Goda tarmbakterier producerar må-bra-hormoner som serotonin.
Han påverkas troligen känslomässigt.
Jag har ätit 42 måltider,
och jag måste erkänna att läkaren har helt rätt.
Klockan är 01.00. Jag åt sent.
Det här är en av de första nätterna som jag inte kan sova.
Jag är uppe i varv.
Det fuckar verkligen med huvudet.
Ena stunden tänker man: "Wow, vilket toppenkäk."
Men andra gånger händer det att jag längtar efter frukt.
Ibland vill jag ge upp.
Ibland tror jag inte att jag nånsin mer kommer äta friterad kyckling.
Ni vet.
Klockan är ett och jag är sömnlös på grund av friterad kyckling.
Ny dag idag.
Kycklingstrips till frukost.
Kyckling utmålas som mindre hälsovådligt än rött kött.
Det kallas healthwashing.
Men uppfattningen att en kycklingnugget
är mindre hälsovådlig än en Big Mac,
är bedräglig.
Den får en att fortsätta äta det.
Hur farligt kan friterad kyckling vara?
Men just nu i USA
dör nån var fjärde minut av sjukdomar relaterade till ultraprocessad mat.
Och det är inte bara i västländerna. Vi har en global hälsokris.
Det här året var vändpunkten.
Nu är det fler barn som lider av fetma än undernäring…
…i världen.
CHICAGO - KYCKLINGFÄLLAN
Jag är i Chicago, hemvist för McDonald's huvudkontor.
Snabbmatens pionjärer.
Jag orkar nog inte äta upp det här.
Jag ska träffa en Chicago-bo
som ska visa hur snabbmatskedjorna har påverkat hennes samhälle.
- Hej, Mo! - Hur är läget?
- Bra. - Trevligt att träffas.
- Kallas du också Mo? - Ja!
Oss Mo emellan.
Det här är Oak Park, ett av de fina områdena i Chicago.
Det är väldigt vackert.
Vi har åkt förbi gulliga bagerier
och etniska matställen, som tacostället där.
Allt är mer överklassigt här och saker är dyrare.
Men vi ska till West Garfield Park där jag växte upp.
Du kommer att se skillnaden.
Jag kallar det en matöken.
Det är snabbmat överallt.
I ett område finns ett McDonald's, ett Taco Bell,
ett Wendy's, ett Popeyes, ett Domino's och ett Subway.
"Var är mataffären?" tänker man.
Det finns en mataffär där borta.
De har bilder på matvaror utanför,
men när man går in finns det bara chips och juice.
- Inga morötter? - Nix.
Svamp? Tomater?
Nej. Kanske ägg, om du går till en bra affär.
Vad konstigt. I våra mataffärer finns det alltid ägg.
Som det är nu måste man ta det som finns.
Begreppet "matöken" kommer från Storbritannien.
Från Skottland, faktiskt.
Det betecknar områden där det bara finns ohälsosam mat.
Snabbmatsföretag riktar in sig på låginkomstområden.
Det är en del av deras levebröd.
År 2025 beräknas cirka 19 miljoner
eller 6 % av USA:s befolkning bo i en matöken.
Det innebär exploatering,
eftersom de här konsumenterna kanske inte har andra alternativ.
- Här är vi nu. Ska vi testa Sharks? - Ja.
Denna parkeringsplats har kameraövervakning.
20 kycklingvingar plus pommes kostar 15 dollar.
Det är väldigt billigt för så mycket kyckling.
- Det finns inga bord och stolar. - Nej, man äter inte här.
Det är snabbmat. Man tar med det.
- Varsågod. - Tack snälla.
Tack ska du ha.
Matöknar är inte bara ett amerikanskt problem.
I Storbritannien
har de fattigaste områdena fem gånger fler snabbmatsställen
än de rikare,
och över 1,2 miljoner människor bor i matöknar i Storbritannien.
- Är det din mamma? - Hej!
- Hur mår du? Är allt bra? - Ja.
Jag tar av mig skorna. Jo. Jag är hemma hos dig.
- Kyckling! - Ja. Varsågod.
Tack.
Mini Mos mamma Quintonelle jobbar i vården och vet allt om matöknarnas effekter.
Det är väldigt nedslående.
Spritbutikerna och snabbmatsställena,
de övergivna husen och allt som hör ihop med det.
Titta ut genom fönstret. Ser du de där husen?
De som bor där har tillgång till bättre vård,
och mat och alla såna saker.
Deras förväntade livslängd är nästan 16 år längre än min.
- Eftersom jag bor här. - Herregud!
Det kallas the death gap.
Vi vet att kycklingställena och snabbmatställena inte är så bra,
men de är billiga,
Jag kan ge barnen mat och de blir mätta.
Upplever du nånsin att matöknarna är designade
för att få folk att fortsätta äta skräpmat?
Ja, det gör jag faktiskt.
Det är väldigt manipulativt och vilseledande.
Och konsekvenserna är förödande.
Vi dör. Tror du inte att maten spelar roll där?
Jo, eftersom den ger högt blodtryck,
högt kolesterol och blodsocker, diabetes.
Allt det här tvingas på samhället för man är vad man äter.
Så det är inte…
Det bara…
Det är frustrerande och orimligt.
Tycker du att…
- Tycker du att det är svårt? - Ja.
Det borde inte vara så svårt. Inte en enkel sak som mat.
- Tack för hjälpen. - Ja! Varsågod.
Tack för att jag fick komma.
Jag visste inte vad en matöken var när jag började den här resan.
Men när man kör in i det där området ser man det.
Jag kommer inte från en privilegierad bakgrund.
Jag växte upp i en fattig omgivning, men…
…att veta att de enkla saker som vi tar för givet…
…har folk inte ens tillgång till…
…i Amerika!
Jäklar!
Vi har våra problem i Storbritannien.
Folk går till matbanker. Levnadskostnaderna är för höga.
Men det här är inte bara:
"Hoppsan, vi glömde att det behövs grönsaksaffärer."
Det är medvetet. Syftet är att folk inte ska leva sunt.
Oj, oj, oj. Det här är hemskt.
Jäklar.
Vart man än går är man omgiven av deras försäljningsställen.
Tanken är att omge folk med produkten och marknadsföringen av den.
De tävlar om att äga matmiljön.
Inom marknadsföring finns nåt som kallas CLV.
Kundens livstidsvärde.
Om en kund vänjer sig vid min produkt redan som barn,
kan han eller hon ge intäkter i åratal.
När varumärken kan knyta an till människor,
ökar de sina chanser att få folk att köpa, äta och konsumera.
Kan jag få en Big…
Jag vill ha en Chicken Big Mac.
Nån stal din Hottie Sauce!
Svarta brukar vara först med allt som är coolt,
vare sig det gäller musik, dans eller språkbruk.
Jag är så sugen på nuggets.
Därför samarbetar varumärken med kulturkreatörer.
För att folk ska tänka: "Det är coolt. Jag vill förknippas med det."
Efter två och en halv vecka
inser jag att jag är kyckling-hjärntvättad sen jag föddes.
Hej, Ella. Ja, jag har varit på Nando's.
Och när jag tänker på att jag har gjort voiceover för Nando's…
Det tar emot att erkänna, men jag är en del av problemet.
MICHIGAN - DEN GALNA DELSTATEN
DAG 17
Jag har ätit nästan 50 måltider nu,
och jag inser att jag har tagit mig vatten över huvudet.
Jag har gått upp i vikt. I Chicago fick jag köpa större t-shirts.
Det är sällan män säger: "Jag trivs inte med mig själv."
Naivt nog tänkte jag:
"Min hälsa är god. Jag går nog inte upp så mycket."
Det kan väl inte vara så farligt.
Hur mycket kan det påverka mitt humör?
Jag behöver hjälp. På Michigan University analyserar forskare
hur snabbmat som friterad kyckling påverkar människors psyke.
Kom in!
- Hej! - Hej, Mo! Välkommen till mitt labb.
Wow!
Precis, och du ska få smaka på våra varor idag.
Det här är så konstigt.
Jag tar ett kycklingben.
Jag vill fråga dig hur det har gått de senaste veckorna.
När jag äter sånt här känns det bra tills maten är slut
och man är ensam och inser…
- Igår kände jag mig väldigt ensam. - Ja. Humöret sjunker.
Ja, och eftersom jag jobbar som komiker
letar jag ofta efter det roliga i livet.
Men redan efter den här korta tiden orkar jag inte det längre.
Om jag känner mig lite deppig
vill jag unna mig nåt extra som får det att kännas bättre.
Om jag ska äta kycklingvingar beställer jag
en kycklingsandwich också.
- Känner du dig seg ibland? - Ja.
- Som att du saktar ner lite? - Och så tupplurarna.
- Inga power naps. - Du känner dig drogad.
- Jamen precis! Det är så… - Man känner sig inte utsövd.
Man måste sova bort det.
Herregud. Har du spionerat på mig?
Det är exakt så det är.
Här kommer en fråga till.
Har det varit nåt du ville sluta med, men kände dig tvungen att fortsätta?
Ja. Det har hänt många gånger att jag har ätit mat och…
Jag måste äta upp allt.
Försöker du hantera att du är nere och ur balans
- genom att äta mer av den här maten? - Ja.
Den här typen av mat, som de flesta äter,
gör en på sämre humör.
Det finns ett samband med depression och ångest.
- Känner du igen det? - Absolut.
Men om man slutar med det, börjar man längta efter det igen.
Det du beskriver låter som drogberoende.
Till och med ångesten…
Hjärndimma är nåt jag sällan får, men jag tappar bort ord.
Slående nog är frågorna som jag gick igenom med dig
samma som diagnoskriterierna för om nån börjar uppvisa ett beroende
av tobak, alkohol eller kokain.
När man vet att det får en att må dåligt men ändå vill man ha den där kicken.
De här livsmedlen är skapade för att ge en snabb
och hög belöningseffekt i kroppen,
men sen kommer kraschen ganska snabbt.
Det är så alla beroendeframkallande ämnen skapas.
Det verkar som att du upplever början av ett beroende.
Ja. Det är…
Jag trodde inte att jag skulle…
…bli så påverkad av friterad kyckling.
Det är en chock att inse att den här maten åstadkommer det.
Den mänskliga hjärnan är väldigt komplex. En del av hjärnan kallas hypotalamus.
Den säger åt oss att äta, sluta äta, att vi är hungriga eller mätta.
Snabbmaten saboterar det,
eftersom nervbanorna blir obalanserade,
och då kommer matberoendet,
och det kan förstöra den fysiska och mentala hälsan på sikt.
En av de mest upprörande sakerna är att 12 % av barnen
uppfyller kriterierna för beroende av ultraprocessad mat.
Som mamma blir jag väldigt orolig för våra barns framtid.
Jag äter den här maten och är inte mig själv.
Jag ser inte ut som mig själv.
Jag känner mig låg.
Jag känner mig så låg och ensam.
Det är så mycket att ta in. Det är så jobbigt.
Fy fan.
Jag vill lägga ner det här nu. Fy fan.
DAG 19
FRUKOST
Nu är jag trött på det här.
Jag var naiv i början, men experimentet har fått mig att mer och mer
ifrågasätta min livslånga kärlek till den här maten.
Friterad kyckling finns överallt,
och djuren måste komma nånstans ifrån.
Usch.
Men det som händer bakom stängda dörrar
är nåt som industrin föredrar att hålla allmänheten utanför.
Jag har kollat, och i USA kommer nästan all kyckling från fabriker.
Och vi är på god väg.
I Storbritannien är vi på 95 %.
Intensiv djuruppfödning i stor skala
började i USA, men är nu djupt förankrad i Storbritannien.
Det finns nu fler än tusen anläggningar, dolda, men ändå på uppgång.
Kolla här.
Ett fåtal företag levererar majoriteten av kycklingarna
till snabbköp och snabbmatskedjor i USA.
De kallas Big Chicken,
och en av Big Chicken-delstaterna är Arkansas.
Dit ska jag nu. Närmare bestämt till Springdale,
hemvist för den största amerikanska kycklingproducenten, Tyson Foods.
På Tyson Foods serverar vi med säkerhet, ansvar och glädje.
Wow. När man ser Tysons reklamfilm
verkar de mysiga för ett kapitalistiskt storföretag.
Vårt ledarskap lyser genom våra miljardmärken.
Vi lagar mat åt världen som en familj.
Det är sant att det är ett miljardföretag.
Tyson har satt standarden för köttförpackningsindustrin.
Om man vill vinna kycklingtävlingen
behöver man bara göra som Tyson. Kom fram, Alice.
Tyson är en av pionjärerna för den vertikalt integrerade modellen,
vilket innebär att de äger varje del av leveranskedjan.
Från kläckeriet, till kycklingarna,
till slakten, till produktionen,
som kycklingnuggets, och till och med transporten.
Jag tänker på det som ett svart hål som suger åt sig allt,
hela universum.
De har full kontroll över ekonomin i varje led.
Tack, Alice.
Tyson tjänar så mycket pengar
att nästan alla stora kycklingföretag i världen har kopierat deras modell.
I Storbritannien är de största Moy Park, Hook 2 Sisters och Avara Foods.
De kontrollerar runt 70 % av vår kycklingmarknad
och processar runt 800 miljoner kycklingar per år.
Med "processa" menar jag döda.
Jag ville träffa Tyson, men när de hörde mer om filmen slutade de svara.
I stället hittade jag en lokal aktivist
som kämpar för anställda i kycklingindustrin.
Hon ska berätta om läget.
- Hur mår du? Välkommen till Arkansas. - Jag mår bra.
Vi ska göra en rundtur,
så att du förstår lite bättre vilken makt
Tyson har i den här stan.
De bygger vägar och ger pengar till kyrkor och välgörenhet.
Ja. Där har vi Tyson-sportanläggningen.
- De köper sig in här. - Precis.
Titta, en kyckling…
Ja. Men vi kan inte gå in, för det är privat.
Jag har skrivit om Tyson Foods i fem år,
men jag har aldrig besökt en fabrik.
Att filma i djurindustrin är olagligt i vissa delstater.
Det innebär att man inte får gå in på Tysons område
i syfte att dokumentera nåt som rör anläggningen,
och böterna i Arkansas kan bli upp till 5 000 dollar per dag.
Oj, vad stort det är!
Där är kycklingarna.
Oj, jösses.
Det luktar!
Här kommer lastbilarna.
De blir mosade. Hjälp.
De dödar fåglar hela dagarna.
Sen går de till kyrkan…
Herregud. Det är fjädrar här. Det är fjädrar överallt.
Man baxnar.
Jag är lite rädd. Det här är ett stort företag.
Och i USA är pengar detsamma som makt.
- Där är polisen. - Det är lite polisnärvaro.
För att de här företagen ska klara sig
behöver de ha goda relationer med politikerna
och polisen och så vidare.
Det känns skrämmande.
Jag vet att de övervakar oss. De har oss under uppsikt.
Polisen har stannat längre fram. Vill de oss nåt?
Ska vi gå över? Ja, det gör vi.
Bäst att inte reta dem. Jag är svart, du är latina. Vi har inte en chans.
När jag började med det här frågade jag arbetarna:
"Vad vill ni?"
Arbetarna sa:
"Vi vill bara känna att vi behandlas bättre än kycklingarna vi dödar."
Jäklar.
Vissa saker kan man inte föreställa sig eftersom de anställda i fabrikerna
inte får säga så mycket.
Händer såna saker bara i Arkansas eller händer det
i hela USA?
Överallt i USA.
Det är ett problem i hela köttindustrin.
SMYGFILMAT PÅ EN ANNAN FABRIK
Arbetare visade mig videor från insidan av anläggningarna.
En arbetsuppgift är att döda kycklingar som fortfarande lever
men 175 fåglar i minuten passerar.
Folk jobbar tätt ihop med vassa knivar
med skärskyddshandskar.
Man benar ur en kyckling
på tre till fem sekunder, åtta till tio timmar i sträck.
Arbetarna sa:
"Vi har inga raster. Vi ska vara som maskiner."
Ett stort problem för personal på kycklingfabriker
är att de nekas toalettpauser.
Transportkedjan får inte stoppas, så när arbetarna vill gå på toa
och ingen ger dem rast,
- kissar de där de står. De kissar på sig. - Fy fan.
Vi har hört om många fall där arbetare tvingas ha blöjor.
- Det är förnedrande. - Jäklar.
Ingen arbetare ska utsättas för nåt sånt för att vi ska få en kycklingsmörgås.
Hon är en modig kvinna som försöker påverka
men ingen har lyssnat på henne.
Arbetet här intresserar inte snabbmatskedjorna.
Jag kände mig upprörd över att vår kyckling produceras så här.
Det man inte vet har man inte ont av.
"Vi behöver fler kycklingben."
Anställda i kycklingindustrin
har ett av de farligaste jobben i USA.
De riskerar livet och tjänar strax över minimilönen,
i en miljö där de kan förlora kroppsdelar eller skadas på andra sätt.
Det är väldigt stora maskiner
och nån måste gå in och rengöra maskinerna.
En anställd på en Tyson-anläggning i Alabama blev halshuggen.
Tyson ansåg inte att de bar ansvaret
eftersom den drabbade kom från ett bemanningsföretag.
Så distanserar de sig från olagliga arbetsmetoder.
Även utanför fabriken finns farliga arbetsförhållanden.
Frågor har väckts
om förhållandena i hela Big Chicken-industrin,
inklusive hos uppfödare.
I kycklingindustrin ser man papperslösa arbetare, som flyktingar,
och de lär knappast klaga på nåt.
För att förstå arbetsmiljön
har jag lyckats få kontakt med en papperslös arbetare.
Tack för att du kom.
Han infångar kycklingar åt uppfödare som anlitas av kycklingföretag i Arkansas.
Vi är sex personer som fångar kycklingar.
På en dag lyfter vi 40 000 kycklingar.
Vi tar två kycklingar med varje hand.
Mina fingrar är inte i gott skick längre.
Jag kan inte knyta händerna.
Ibland, när vi sover,
rycker händerna som om vi fångar kycklingar.
Miljön är full av kemikalier, och personalen saknar ofta skyddsutrustning.
Kycklingar är argsinta, så det är ett svårt jobb.
Jag har hört att vissa kycklingfångare är barn.
Ja, många är barn. 15, 16 eller 17 år.
Pojken som jobbade i min grupp
hade feber och hosta,
och röda ögon på grund av kemikalierna.
Han grät och var svimfärdig.
Efter att ha träffat Carlos
fick jag veta att USA:s arbetsmarknadsdepartement
år 2023 upptäckte över 100 barn som var svart inhyrd arbetskraft
på nio stora köttförpackningsanläggningar,
inklusive George's och Tyson Foods.
Tyson Foods åtar sig att följa alla arbetsrättsliga lagar
och ställer de högsta krav på våra affärspartners ansvarstagande."
En arbetare var i min ålder,
och jag kunde se hur det hade slitit på hans kropp.
Det är modernt slaveri. Det är enda sättet att beskriva det.
Branschen har lyckats dra en slöja över kycklingen,
och framställa den som en toppenbra vara.
Nästan för bra för att vara sant.
Och det är det också!
Jag visste att det hände saker,
men när man faktiskt träffar folk som finns bakom kulisserna…
Det förändrar verkligen ens syn på maten som man…
…älskar.
Det här är stora saker.
Jag inser att även om det är spännande
att jag får gå ner i det här kaninhålet,
är jag lite orolig för
att män i svarta kostymer ska dyka upp utanför mitt hus nu.
DAG 20
Det är helt otroligt hur skum kycklingindustrin är.
Nån sa åt mig att åka till Delaware där folk tar strid.
"Välkommen till Delaware. Oändliga upptäckter."
Skylten är nog avsedd för mig. Jag upptäcker saker.
Jäklar. Jag blir galen.
Jag äter den här kycklingen och blir galen.
Kycklingindustrin är stor i Delaware,
och dess effekter rapporteras till och med på radio.
Delstatens kycklingindustri producerar tonvis med avfall.
De som bor nära kycklingfarmerna
oroar sig för hur kycklingarna påverkar deras hälsa.
Det här hörde jag i etern.
Delaware har massor av kycklingar och de producerar massor av skit.
Förlåt, mamma.
Tänk er alla kycklingar i USA.
Ett års amerikansk kycklingskit skulle täcka hela London.
Och Edinburgh. Det är mycket bajs.
- Tjena. - Hur är läget?
Bra. Hur mår du?
Jag kommer med regn.
- Michael. - Är det bra?
Michael bor här och tar strid. Jag bad honom visa mig problemet.
Du ser hönshusen där borta.
- Ser du fläktarna på gavlarna? - Ja.
Det är inte bara kylning.
Fåglarna föds upp på ett berg av avfall.
I ett av de nyare hönshusen finns det 50 000 fåglar.
Och avfall från 50 000 fåglar. De sitter på avfall.
Det bildas ammoniak.
Ammoniaken gör att vissa kycklingar blir blinda.
De måste blåsa ut den där luften, annars dör kycklingarna.
Om den luften släpps ut i omgivningen,
vad tror du händer då?
Det är en giftig soppa av gaser. Den påverkar folks hälsa.
Titta där. Ser du var grannarna bor?
Jävlar! Det är så nära!
De är veteraner. En veteran bor här.
När han stred i Irak, vad gjorde de?
Byggde hönshus framför hans hus som blåser ut äcklig luft.
Det stinker!
- Luktar det så varje dag? - Ja.
- Det luktar i bilen! - Det sätter sig i kläderna!
Det är fel, för det här är fina jordbrukssamhällen.
Det är inget fel med jordbruk i sig.
Men man kan bedriva jordbruk som inte förstör miljön
och grannarnas livskvalitet.
Jag trodde inte att det skulle gå så långt att folk skulle drabbas så hårt
av luftkvaliteten och vattnet de dricker.
Det är inte bara lukten.
Den där stora anläggningen
är en av de största kycklingavfallsanläggningarna i Delaware.
De styckar miljontals fåglar här.
Man måste tvätta dem.
De sköljer bort inälvorna.
Jag kanske överförenklar lite,
men i princip tar de det sköljvattnet
och sprutar ut det på fälten.
Tänk på att alla har brunnar här.
Är det sant? Det är ju helt sjukt!
Folk kan inte andas luften, dricka vattnet eller gå ut.
Barnen blir sjuka och får astma,
för att de ska kunna sälja kyckling för två dollar halvkilot.
Skojar du?
Det finns stora problem i en alltför mäktig industri.
Mountaire, företaget som anklagas för att förorena luft och vatten,
betalade ett skadestånd på 205 miljoner dollar,
men förnekade allt ansvar.
Jag ifrågasätter allt nu. Jag tvättar mig och borstar tänderna med vatten.
Så paranoid är jag.
Jag visste inte att Big Chicken fanns.
Jag visste inte.
Jag visste inget om det här.
Jag är besviken på mig själv för att jag inte visste det.
Sen kommer man dit. Man ser fabriken bredvid någons hus.
Det är verkligen sorgligt.
Jag vill bara sluta äta det nu.
Jag vill sluta äta det. Jag är trött på det här nu.
Ja.
DAG 21
Det är ganska trevligt
att ha familjen omkring sig och äta en hink med kyckling.
Men till vilket pris?
Man börjar se balansen.
Jag tänkte aldrig på det förut.
Jag tänkte: "Det är lantbruk. Vi måste överleva."
Men måste vi överleva i den omfattningen?
Man kanske säger: "Det är bara kyckling. Tagga ner."
Tills man hör historierna från de som drabbas,
tills man äter maten och nån säger att man har
ett kycklingberoende som liknar kokainberoende. Man bara: "Va?"
Om det finns så mycket pengar att tjäna,
finns det också många hemligheter att dölja.
Jag ser det här i USA,
men hemma…
Hur djupt går det egentligen?
Storskalig djuruppfödning är enormt skadlig för miljön.
Kycklingarna föds upp på spannmål, inklusive soja,
som kommer från regnskogsområden och orsakar avskogning.
I Storbritannien orsakar konstgödsel och bekämpningsmedel
omfattande jordförstöring.
Jord bokstavligen försvinner.
Enligt forskarna är jorden borta om några decennier.
Ingen jord, ingen mat. Spelet är slut.
Jag är klar att åka. Nu drar jag.
DAG 24
LONDON - SLUTSPURTEN
Jag var på KFC:s drive-through.
De gör en smart grej nu. Man beställer och de frågar: "Nåt mer?"
- Hejsan. - Hej.
- Kan jag få ett Mini Variety Meal? - Nåt mer?
- Kan jag få en portion vingar också? - Nåt mer?
- Tack. Vi ses. - Hej då.
Där ser ni. "Nåt mer? Nåt mer?" Jag ville inte ha allt det där.
Den här maten är så problematisk.
Resan har öppnat mina ögon.
Jag kan inte ignorera vad jag lärt mig.
Sen jag kom hem har jag forskat vidare.
KFC verkar vara på ett erövringståg.
Snabbmatskedjan KFC ska öppna 500 nya restauranger
i Storbritannien och Irland på 10 år.
Mo sa att han inte vill vara en grävande journalist,
vilket jag förstår, men jag tror att nån gång,
om han vill fördjupa sig i branschen,
måste han sätta på sig journalistmössan och…
gräva lite djupare.
God dag och välkommen till KFC:s huvudkontor.
Om du vill tala med kundtjänst, tryck ett.
Alla kundfrågor måste skickas in skriftligen via webbformuläret…
Det gäller inte bara hur experimentet påverkade mig.
De är marknadsledare och jag vill prata om hur deras mat
har påverkat vår hälsa och miljön.
Det här är mejlet från KFC.
"Tack för att du berättade om din dokumentär.
Det låter väldigt intressant.
Vi kan inte bidra direkt, men önskar dig lycka till
med att ge din berättelse liv.
Tack för att du kontaktade oss och lycka till med filmen."
De behandlade mig som nån sorts idiot.
Men jag hade en framgång.
British Poultry Councils vd vill prata med mig.
Vi ville träffa honom på en kycklingfabrik men han sa
att det skulle bli svårt.
Intressant.
Vi fick nöja oss med en söt liten stadsfarm.
- Hur är läget, Rich? - Jo, tack. Själv?
- Vi är mitt i Hackney. Är allt bra? - Ja, väldigt bra.
Du ser ut som en civilpolis.
I Storbritannien slaktar vi runt 20 miljoner fåglar i veckan.
- I veckan? - Ja.
Men tänk på antalet människor.
65 miljoner. Inte alla äter kött.
Säg att 60 miljoner äter kyckling.
En halv kyckling per person i veckan. Det är inte mycket.
Vissa i vårt land går hungriga.
Tills alla har tillräckligt med mat
spelar inget annat nån roll.
Ja, vi måste vara medvetna om
hur vi behandlar människor, miljön och fåglarna,
men vi kan hantera det, och om vi gör rätt,
har vi en näringskälla för hela världen.
Du låter som en politiker. Du kanske pussar småbarn snart.
Ja, men det är…
Under den här resan
har jag sett alla aspekter av kycklingindustrin.
Det jag inte var beredd på var avfallet.
Vad gör vi med avfallet?
Det finns anklagelser och kritik mot vår bransch
och vad vi gör med avfallet,
men jag kan säga med säkerhet att allt avfall,
jag talar om uppfödning, inte bearbetning, är mycket kontrollerat.
Avfallet från bearbetningen, då?
Det är också väldigt kontrollerat.
Det är inte farligt eller skadligt.
- Så det fuskas inte i Storbritannien? - Nej.
Men du har din PR-kvinna här.
Hon hoppar in när som helst. "Kan vi sluta där?"
Men vi försöker vara goda grannar och inte påverka folks miljö.
Efter vårt samtal kom nyheten
att Avara Foods som Richard representerar
står inför det största miljöbrottsmålet i brittisk historia
för att ha förorenat tre av våra floder.
De 20 miljoner kycklingarna i River Wyes avrinningsområde
skapar mer gödsel än marken kan absorbera.
Kycklinguppfödarna som levererar till era restauranger
har förorenat River Wye till döds.
- Tjena. - Hur är läget?
Kluck kluck!
- Kom in. - Hur är läget?
- Ja, G. Allt är bra. - Kom in.
Du träffade den där Richard. Hur var det?
Jag respekterar att han träffade och pratade med mig,
men det kändes som att jag pratade med en AI.
Jag ställde frågor och han bara:
"Många människor behöver få mat. Kan vi göra mer? Kanske."
Så vad händer nu? Vad är nästa steg?
Problemet är att ingen vill prata med mig.
Jag fick ett mejl från KFC.
KFC Global.
Okej, häftigt.
- Eller hur? - Få se.
Det finns ett nummer här. Du borde ringa dem.
Vi ringer dem.
Hallå?
Ja, det är Mo Gilligan. Jag mejlade er
om en friterad kyckling-dokumentär.
Hallå?
Nu är de på ljudlöst. Först svarade de.
Hallå?
Jag spelar in samtalet för en film. Går det bra?
Okej.
Oj.
- Hon la på. - Ja.
Herregud. Vet du vad?
Hon svarade och satte den på ljudlöst.
- Och lyssnade. - Bara lyssnade.
Det är galet.
Det är det närmaste jag kommit att prata med KFC.
De gav mig numret.
Varför ge mig numret, och sen inte svara?
Det är ingen överraskning att KFC, liksom många andra snabbmatskedjor,
jobbar med influencers med miljontals följare
för att marknadsföra sig till yngre målgrupper.
-Hej. Jag heter Niko och är på en farm. - Jag gillar Niko. Han är en bra kille.
Vad finns bortom hinken?
Åh, herregud.
Kolla alla kycklingar! Det finns inga burar här.
Jag trodde att det var 4 000 kycklingar i en liten bur.
Nej, det finns inga burar.
Vi är stolta över vår djurvälfärd här.
Ni visar upp den friska sidan
genom att använda nån med en stor plattform,
men ni kontrollerar vad personen ser bakom kulisserna.
KFC tog med Niko hit när fåglarna var små och söta.
De var 15-20 dagar gamla. Vi kom tillbaka när de var 33 dagar.
- Bryr ni er om kycklingarna? - Ja.
De här då?
Bryr ni er om fåglar som de här tre,
som inte kan stå längre?
Benen bär inte upp vikten.
Det känns olycksbådande.
Det finns nya digitala möjligheter att manipulera marknaden.
…fåglarna gott om utrymme…
Det är nästan som greenwashing.
Jag kan nog få reda på mer information om ert hemliga recept
än om var ni får era kycklingar ifrån och hur de behandlas.
Tack snälla. Farmen är underbar.
Frågan är vad ni döljer.
Jag hittade mannen vars filmer berättade en helt annan historia.
Han skickade några koordinater. Han och hans team ska dit i kväll igen.
På grund av kyckling är jag i Lincolnshire på natten
och följer koordinater.
Det hade man ju inte trott. Jag känner mig som en riktig journalist.
Jag känner mig som Martin Kemp. Heter han så?
Nej, det är ju han i Spandau Ballet. Ross Kemp.
Här i Lincolnshire slaktar man flest kycklingar i Storbritannien.
Som alltid hittar man sanningen om man följer pengarna.
Storbritanniens näst största kycklingproducent, Moy Park,
står för 25 % av kycklingen vi äter,
inklusive det som hamnar i några KFC-hinkar.
Men håll i er nu…
Detta brittiska företag
ägs av USA:s näst största kycklingproducent efter Tyson,
Pilgrim's,
som ägs av kycklingkungarna JBS,
som producerar upp till fem miljarder kycklingar per år globalt.
Jag tror att det är han där.
- Matthew! - Hej.
- Hur är läget? Allt bra? - Tjena, Mo.
Vad kul. Hoppa in.
KFC-farmen ligger till vänster här borta.
Vi ska tillbaka dit i kväll.
Vi filmade där för tre år sen.
Videon fick 12 miljoner visningar.
Det ska bli intressant att se om nåt har förändrats.
Jag ska träffa mina två kollegor.
En är professionell utredare med stor erfarenhet.
Jag tror att vi kan filma dem bakifrån.
- Tjena. - Hej.
Wow, nu är det på riktigt. Det är som Call of Duty. Jag är lite rädd.
- Vad är du rädd för? - Jag har aldrig sett…
- Du är rädd för oss, va? - Ni har rånarluvor.
Det är Moy Park-farmen.
Vi kommer norrifrån.
Det finns två hus där folk bor.
Vilken risk innebär det?
Den största risken är att en bonde tar saken i egna händer.
Vissa bönder har hagelgevär.
- Jag har fått en drönare beskjuten. - Är det sant? Jäklar.
Jag bryr mig inte längre.
Jag känner bara att det måste göras. Så vi får åka dit och göra det.
Jag ska bara observera. Jag går inte in.
- Kan vi övertala dig att följa med? - Jag får inte för min tjej.
Det är tidigt på morgonen. Teamet är på väg in på en farm.
Jag är orolig för dem.
Moy Park kanske vidtar åtgärder om de upptäcker intrånget.
Förstår du?
Ja, de måste vara försiktiga.
Jag är lite nervös.
Nån kanske dyker upp.
Du inser nog inte att jag inte gör sånt här.
Jag skulle bara säga att vi är här nu,
så jag visar vad jag kan se.
Vi har inte lyckats ta oss in än.
Det är tre separata lås
och en plombering också.
De har stärkt säkerheten sen för tre år sen.
Jag pratar tyst för att ingen ska märka att vi är här.
Vi har hittat en soptunna.
Jag vill visa vad den innehåller.
Fåglarna är nog två veckor gamla.
Det luktar vidrigt. Jag måste hålla andan.
Vi har hittat många soptunnor här,
men intressant nog är de också låsta.
Man får inte filma inomhus,
men alla de här är fulla och låsta.
Så vi sticker tillbaka nu.
Vi ses snart.
Jag antar att Matthews och teamets tidigare arbete
väckte viss uppståndelse.
Hur känns det?
Det känns som att de, istället för att lösa problemet
med kycklingarna som inte kan stå upp, utan kollapsar…
Istället för att lösa problemet, förstärker de säkerheten.
Det här händer över hela Storbritannien.
Det är inte bara här. Det finns många farmer.
Det sker i skymundan, och det…
Det känns väldigt fel.
Det är samma mönster.
Det är ingen slump att vi åkte dit och det var fler lås nu.
Det är ingen slump att ingen ringer tillbaka.
Det visar vilka krafter vi har att göra med.
Kort efter vårt möte
skickade teamet bilder från en Avara-farm de lyckats ta sig in i.
Det är samma företag som anklagas för att förorena våra floder.
Det ser hemskt ut.
Som människa tycker man inte att djur ska leva och plågas så där.
Det är den kycklingen jag troligen har ätit, och du också.
Den krassa verkligheten är
att under hela det här experimentet har branschen varit så hemlighetsfull
men när man ser vad som döljer sig förstår man varför det är så tyst.
Billig kyckling är inte billig.
Globalt ges nästan tre fjärdedelar av världens antibiotika
till djur i djurfabriker,
för att avvärja sjukdomar som vidlåder djurfabriker.
Om vi fortsätter som vi gör,
varnar Världshälsoorganisationen för
att vi på grund av ökad antibiotikaresistens
kan stå inför en post-antibiotisk era,
där sjukdomar som nu är behandlingsbara återigen kan döda.
DAG 28
Om 24 timmar är experimentet över.
Men att äta det till frukost med huvudduken på mig,
får mig att känna mig svart i kubik.
Att äta det här nu
är bara tråkigt. Jag säger det medan jag tar en tugga till.
Jag måste äta min sista måltid med grabbarna i södra London.
Vad händer? Jäklar!
Jag trodde att det skulle vara: "Överraskning! Sista kycklingbenet!"
MIDDAG
Wow. Ja.
Klassiska vingar och BBQ-sås.
Du vill inte ha nåt av det, va?
Tänk er sista biten.
- Grattis. Sista måltiden. - Ja… Tack.
Vad tänker du på just nu?
Jag måste hitta tillbaka till mig själv.
Jag blev verkligen chockad av en del saker jag såg.
Det går inte att glömma.
Jag trodde inte att resan skulle bli så jobbig, men det blev den.
Det var jobbigt. Att höra historierna…
Ja, det var tufft. Man vill ta strid,
men det får en att inse
vad som offras för att tjäna pengar,
oavsett vem som är i vägen.
Sen börjar man tänka att
om det här händer nu,
hur kommer det att se ut om fem, tio, 15 år?
Du har haft en dyster upplevelse
och jag är stolt över att du gjorde resan.
Tack, mannen.
Jag klarade det.
Efter 84 måltider med friterad kyckling
är det äntligen över.
Första måltiden som inte är friterad kyckling.
Jag har mitt kaffe, min havrebar och min banan. Äntligen.
Äntligen!
Jag ska träffa dr Abood
för att se vad en månad med friterad kyckling har gjort med mig.
- Nu får vi vi se. - Upp med dig.
Du har gått upp tre kilo.
- Det vill säga ett halvt stone. - Rahtid!
Du har ökat fyra cm i midjan.
- En tum! - Fyra cm! Herregud.
- Jag känner att du har fått lite fett där. - Jag också.
Andas in djupt, och ut!
Pressa.
Okej, Mo. Du är inte lika glad som du var förut?
Du är inte positiv.
Det har definitivt påverkat mitt humör.
- Jag brukade gråta och bryta ihop. - Tråkigt att höra.
Det visar vad det kan leda till. Särskilt för unga människor.
Det är oroväckande att jag bara åt den här maten i 28 dagar.
Om jag hade fortsatt en månad till hade jag mått ännu sämre.
- Precis. Tänk på tonåringar. - Ja.
De kan inte förstå det, eller resonera eller tänka rätt om det.
Om det här är deras normala diet,
är den känslan normal för dem,
eftersom de inte har upplevt nåt annat.
Minns du när vi pratade om genetisk predisposition?
Din mamma har typ 2-diabetes.
Du har fått ett högre värde på diabetestestet.
Det var 30 förut. Nu är det 32.
En ökning med två är inte lite.
Det beror definitivt på vad du har ätit.
Om du fortsätter så, riskerar du att utveckla det.
Diabetes kallas den tysta mördaren.
Det kan göra människor blinda, man kan förlora lemmar…
Det kan påverka hjärtat och hjärnan. I stort sett allt.
Det är ingen enkel sjukdom.
Men var inte orolig. Allt vi har pratat om är reversibelt.
- Jaså, är det? - Du måste äta rätt. Och motionera.
Jag vill ha min gamla kropp och mig själv tillbaka.
Precis. Om jag får föreslå nåt,
ät så mycket gröna grönsaker du kan
och drick ett glas morotsjuice. Det är jättegott.
Men kom igen! Vem vill gå till sängs med en mugg morotsjuice?
SEX MÅNADER SENARE
Nej, jag kan inte ta det lugnt.
Det här är en maträtt som jag verkligen älskar,
och om jag inte hade gjort den här resan hade jag aldrig sett den andra sidan.
Det finns så många som tjänar pengar på det på så många sätt,
och de ställs inte till svars.
Det gjorde mig arg. Förtretad.
Det är ett gammaldags ord. Men jag blev skitsur.
Jag kommer förstås äta det igen.
"Välkommen till Wing Fest."
Men jag kommer definitivt att se på det annorlunda.
- Vilka vingar vill du ha i dag? - Alla.
Ja, för jag vill till jerkstället.
Det enklaste är att äta mindre kött.
Alla människor borde äta mindre kött.
Det är inte förhandlingsbart.
Så här handlar jag.
Om ingredienserna är okända för mig äter jag det inte.
Jag köper det inte.
Vi är vad vi äter, och en stor del av sjukdomarna
kan förebyggas om vi äter rätt.
Utbildning är avgörande.
Varumärken och regeringar måste bli bättre
på att ge konsumenter rätt information
så att vi förstår vad vi stoppar i oss.
Anständig, humant uppfödd,
hållbar och hälsosam mat borde vara en mänsklig rättighet.
Jag vet inte hur det här påverkar dig.
Du kanske tänker om beträffande vad du äter.
Men att börja prata om det
har den största effekten.
Moy Parks kommentar var:
"Vi tar ger våra fåglar bästa möjliga omsorg …"
Anklagelser har framförts efter ett intrång på en farm 2022.
En veterinär fann att fåglarna var friska.
Inga djurvälfärdsproblem kunde påvisas.
Våra farmer ligger under maximal beläggningsgrad och har naturligt ljus.
Fåglarnas välbefinnande kontrolleras. Vi har smittskyddsåtgärder på plats.
Avara Foods sa: Britterna äter kyckling. Vi arbetar för att möta efterfrågan.
År 2025 sänkte vi beläggningsgraden till 30 kg per kvm, 23 % under lagkraven.
Vi tar vårt ansvar och vill se en frisk River Wye
Anklagelserna bygger på missuppfattningar om vår verksamhet.
Vi menar att påståendena saknar vetenskapligt stöd.
Tyson och KFC gavs möjlighet att svara
på synpunkterna i filmen, men kommenterade inte.
2019 anslöt sig KFC till Better Chicken Commitment
och lovade att fasa ut snabbväxande kycklingar i Storbritannien senast 2026.
Popeyes, Nando's och Wingstop gjorde detsamma.
I februari 2026 lämnade samtliga initiativet
och bildade Sustainable Chicken Forum
som regleras av…
…dem själva.
Men motståndet växer…
Tjena! Jag heter Mo Gilligan.
Jag är med Bite Back-gänget utanför parlamentet.
Vi kämpar för ett rättvisare livsmedelssystem.
Förbättra er miljöpolitik och skydda Storbritanniens floder.
De här kycklingarna får gå utomhus.
- Han var hälften så stor när han kom hit. - Oj!
Jäklar! Wow. Jag har aldrig hållit i ett höns.
Det här är fint att se.
Undertexter: Anna Norman