Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Nikdo mi neřekl, že láska může tolik bolet.
Že je jako růže.
Když přetrpíš trny, dostaneš se ke květině.
PODLE WATTPAD ROMÁNU BOULEVARD OD FLOR M. SALVADOR
Dobré ráno.
Dnes je tvůj první den na střední. Doufám, že půjde báječně, broučku.
Snad se ti tam zalíbí a najdeš si spoustu přátel.
Už jsem v nemocnici, tak mi drž palce, jo?
Pusu, zlatíčko. Miluju tě.
Kde je třída druháků?
- Tamhlety dveře. - Díky.
Promiňte, že jdu pozdě.
Co si přeješ?
Pitomče.
- Jedno z nejúžasnějších období našeho… - Dobrý den.
Promiňte, jsem tu nová a…
Jdeš pozdě.
Hasley… Weigelová?
Weigelová.
- Táta je Němec. - Dobře.
Pane profesore…
Opozdilci do třídy nesmí.
Vážně?
Jak jsem říkal, letos začneme zlatým věkem.
Jsi blbec.
- Vykopli mě. - Technicky vzato ne.
To by tě tam nejdřív museli pustit.
A proč ty tu vysedáváš a hulíš jointy?
Hraješ si na pohodáře?
- Dáš si? - Nechutný.
Co je to?
Sakra.
Je to zubní pasta, jasný?
Jsi vtipná…
Hasley.
Weigelová. Hasley Weigelová. Táta je Němec. Stačí?
Hasley Weigelová.
Hasley stačí.
Jak se jmenuješ?
Hasley.
- Jsi Hasley, ne? - Jo.
Super. Olivia. Říkej mi Oli.
- Ze třídy? - Jo.
Hele, ráno to bylo na hovno.
Neboj, on je ze všech nejhorší. Ostatní nejsou tak zlí.
- Jenom trochu. - Jenom trochu.
Sedíme venku na schodech a dáváme si pití.
Nechceš se k nám přidat?
- Jo? - Jo.
Fajn. Něco si koupím a přijdu.
Super, tak zatím.
Hasley.
Tak jo, představím vás. Tohle je Hasley.
- Dylan. - Čau.
- Zev. - Ahoj.
Neizan a Carla.
- Ahoj. - Ahoj.
Jak to jde?
Hele, Oli, kdo je ten blonďák?
Tamhleten?
Luke Howland.
Lúzr. Radši se od něj drž dál.
- Proč? - Nemá to v hlavě v pořádku.
Je divnej. A občas vybuchne.
- Jste oškliví. - Co?
- O čem se bavíte? - Čau, o tom feťákovi.
- Aha, o Lukeovi. - Super.
Ahoj, já jsem Matt.
Těší mě.
Hasley.
Hasley?
Hezký jméno. Jsi tu nová, viď?
Ještě můžeš zdrhnout.
Ignoruj ho.
To asi nepůjde. Máma je nová psycholožka.
- Ve škole? - Sakra.
I v nemocnici.
Máma je školní cvokařka?
Proč to říkáš? Jsi blbej?
- Promiň, nebuď taková citlivka. - O co ti jde?
Jsou milí, přísahám.
Když tě budou obtěžovat, zavolej. A když ne, tak taky.
Je čas jít zpátky do klece.
O víkendu máme trénink. Přijdete, ne?
Jo, jasně.
Přijď taky, všechno probereme.
Jo, tak dobře.
Nezklam mě, Hasley.
Pojď, ty Romeo.
Uvidíme se pak.
Co myslíš? Paráda, ne?
A co teda s tím Lukem je?
- Všechno. - Od té doby, co se mu zabil bratr.
- Je to blázen. Potížista. - No tak, Carlo.
Co? Měla by vědět, že se k něm nemá přibližovat, ne?
Beruško, jestli plánuješ utéct,
nech mi vzkaz bez hrubek, prosím tě.
Dobrou noc.
Miluju tě.
Sakra.
…třicet pět v Seville v Palacio de Dueñas,
pronajatém několika rodinám, které tam bydlely.
Když mu bylo osm…
SNY
Weigelová.
Nemáš být na vyučování?
Pravda, Lukeu Howlande.
Nechtělo se mi.
Takže víš, jak se jmenuju.
Jointa takhle brzy po ránu?
Pomáhá na stres.
„Spát pod hvězdami.“
„Vidět Paříž.“
„Jet na výlet hipísáckou dodávkou…“
Hele.
„Zasadit strom.“
„Tancovat beze studu na veřejnosti.“
„Odpálit ohňostroj.“
Už dost. To je moje soukromá věc.
Co je to? Seznam přání nebo tak něco?
Umíráš.
Jsou to moje sny.
Trochu divný, ne?
Tys evidentně nikdy nemusel žít neustále na cestách.
Závidím ti to, abys věděla.
Že máš sny a tak.
To pro mě není.
Sny stejně nakonec krachnou.
S tím nesouhlasím.
Dávají mi naději. Jako že…
Že máš na světě ještě něco, pro co žít.
Jinými slovy vymyšlený cíle, co mají dát smysl posranýmu životu.
Jaký má smysl žít život založený na lži?
Lež je to jenom tehdy, když si ty sny nesplníš.
A uklidni se, určitě taky nějaký máš.
No, právě teď sním o trávovým koláčku, co mě přenese
přes tohle ráno.
- Jasně, na nic jinýho totiž nemyslíš, co? - Ne.
Taky si například přeju plavat s delfíny.
Skočit z útesu do vody. Jet někam autem bez cíle.
A zajet si do Amsterdamu. To taky.
Na koláčky, co?
Jasně.
Na tom tričku, to je rozptyl světla?
Děláš si srandu.
Neznáš Pink Floyd?
Jo, něco mi to říká.
Jak by ne? Jedna z nejlepších rockových kapel v historii.
Radiohead.
Offspring. The Doors.
Určitě jsem to někdy slyšela.
Ani Green Day?
Dost. Dej mi svátek. Vytáhnu mobil a…
Cože? Ne, přestaň.
Když to je poprvé, musí to být jaksepatří.
A to je jak?
Z vinylu.
Kolik ti je, 80?
Asi ti musím ukázat, jak se zrodila super hudba.
Jsi zhulenej.
Chceš práska? Někdy je dobrý porušit pravidla.
Toho jointa si do pusy nedám.
Hej, vy dva. Co vy tady? Postavte se.
Do ředitelny, hned.
- Je můj. - Okamžitě.
Ani ji neznám.
Ty běž do ředitelny a ty do třídy.
To, že jsem šla za školu, bylo skoro nedobrovolný.
Fakt. Zas jsem přišla pozdě
a on by mě do třídy nepustil, tak jsem musela.
Jo, „skoro nedobrovolný“. Ty máš ale drzost.
Neboj se. Na rozvrh si zvykneš.
Hasley, děláš něco pak?
Ne, proč?
Nezajdeme na drink?
Jo, dobře.
Super. Tak se uvidíme později.
Pojďte se posadit.
Matte, co ty tady? Vrať se do své třídy, jdeš pozdě.
Z dobrého důvodu.
Jak to zvládáš, to stěhování a všechno?
No, většinou se ani nedostanu k vybalování krabic.
Jak to?
Obvykle zas odjíždíme dřív, než to stihnu.
Já celý život žiju tady, ale máme výjezdy s týmem.
Basketbal, viď?
Kapitán mužstva, osobně.
A jak se tu žije?
Znáš to, malý město, velký peklo.
Ale neboj. Postarám se, abys tady měla ráj.
To mě moc těší.
Na nové začátky.
Díky za doprovod.
Rádo se stalo. Aspoň s tebou můžu strávit víc času.
Jsme tu.
Užil jsem si to, Has.
Já taky.
To bylo tisíckrát lepší, než jsem si představoval.
Hasley, broučku.
Mami, ahoj.
Tohle je Matt. Chodíme spolu do školy. Doprovázel mě domů.
Mami, Matt. Matte, máma.
- Těší mě. - Mě taky.
Zůstaneš na večeři, Matte?
To bych moc rád, ale musím jít. Jen jsem ji doprovázel.
Tak zítra, Has.
Fešák, co?
Mami, přestaň.
Pojďte, poslední kolo.
Co děláš? Vždyť kvůli mě budeš poslední.
V klidu. Jsem v pohodě.
Tak jo, končíme.
Jděte se všichni osprchovat.
Vyklop to, brácho. Do detailu.
Nic vám neřeknu. Víte, že jsem džentlmen.
Aha, proto jsi skončil poslední. Abys pomohl Hasley, co, „džentlmene“?
- Přesně. - Nenech se prosit, povídej.
Nic nám neřekneš, Romeo? No tak, džentlmene. Je zabouchlej.
- V kolik tam musíme být? - Kdykoli po šesté.
- Fajn, dobrej čas. - Doraz, kdy chceš.
Řeklas jí o té párty?
Jsem doma sama, jestli se chceš stavit.
Dobře. Díky.
Matt přijde taky. A co včera? Povídej.
Bylo to fajn.
Šli jsme na drink a on chtěl, abych přišla na jeho trénink.
Jsou tím úplně posedlí, co?
Jo. Pak mě doprovodil domů a…
- A políbil mě. - Co?
Jo.
- Neztrácíš čas, co? - On taky ne.
Dobře, holka. Prostě řekni ano.
Já se tak těším na tu párty!
Ale teď je fyzika.
Vopruz.
Ahoj.
Posaďte se.
Co tady děláš? Posaď se jinam, hned.
Budeš všem připomínat, že existuju.
Můžete zatáhnout žaluzie?
Budeme se dál zabývat optikou.
Světlo se může od země odrazit jako míč.
Lukeu.
Wiegelová.
Co to kreslíš?
Dneska nemáš flek na tričku.
Kolik je ti?
Devatenáct.
Vážně?
Buďte zticha, prosím.
Děkuju.
Proto vidíme svůj odraz.
Protože světlo se odráží zpět k nám s naším obrazem.
Teď dál.
Rozptýlený odraz.
Světlo se odráží do vícero směrů v důsledku nepravidelností na povrchu.
DRBNO
Vítejte.
Máš krásný dům.
To jo. Není můj, ale rodičů. Já tak lacinej vkus nemám.
Bavte se.
Čus, brácho!
- Něco jsem ti přinesl. - Jdeš pozdě, kámo.
Tak pojď, jdeme se napít.
- Sakra. Dobře. - Pojď!
Panebože!
Nech toho. Vždycky ztuhnu, když to udělá.
To zvládneš.
Co to je?
- Ahoj! - Pardon, mám tu práci.
- Za chvíli přijdu. - V pohodě.
- To pozvala půlku školy? - Jo, vypadá to tak.
Kam to mám sakra strčit?
- Pusť tu hudbu! - Promiňte.
- Ahoj. Chceš pomoct? - Prosím.
Kámoš mě tu nechal a…
šlápl jsem na kabely a vypadlo to.
Takže nejsi zvanej, a ještě jsi vypl hudbu. To není hezký.
Můj kámoš chodí do vaší školy, jasný? A já, no…
No?
- Ahoj. - Ahoj.
Hele, tohle patří sem…
- Kámo. - Co je to s tebou?
- Můžeme si promluvit? - Ne, nemám ti co říct.
A tohle patří sem.
Hotovo.
Páni, jsi v tom fakt dobrá.
Jo, mám ráda dýdžejing, v kabelech a zařízeních se vyznám.
Chápu.
Já jsem Olivia.
André.
A tam je Hasley.
Ahoj. Dáte si něco k pití?
Ne, v pohodě, že jo?
Jo. Naprosto.
Brácho, je tu Has.
- Jdi za ní. - Já?
Jo. No tak.
Řekni jí něco.
Promiň. Dobrý? Moc se omlouvám.
- Počkej, utřu ti to trochu. - Dobře.
- Jsem nemehlo. - To je dobrý.
Dobrý. Zajdu si na záchod, jo?
Dobře.
Pojď, nahoře je ještě jeden.
Jak to, že se v tomhle domě tak vyznáš?
Je to úplný bludiště.
Intuice.
Záchod je tady. Nechceš s tím pomoct?
Musím jít.
Půjdeme spolu?
Do háje. Tady je taky fronta.
Lukeu, co ty tady?
Hledám volnej záchod.
Co vy?
- Jasně. Hned to bude. - V pohodě.
Matte!
Matte, pomoz mi se Zevem, je na mol.
Matte, jestli Carle pozvrací podlahu, zabije nás.
Už jdu.
Jestli chceš poradit, nedělej to.
Víš co? Už mi ty tvý rady začínají lízt na nervy.
Vůbec mě neznáš.
To se dá napravit.
Radši si to sundej.
Prosím?
Tumáš.
Otoč se.
Díky.
Ale nechci, aby si lidi mysleli bůhvíco.
Už to je.
Proč ti záleží na tom, co si myslí?
Všichni skončíme na bulváru zhroucených snů.
Měli bysme jít dolů.
Vzal jsem roli průvodce hudbou velmi vážně.
„Green Day, The Doors, The Who.“ Takže nic z tohohle století.
Poslouchám jen klasiky.
Možná bych tě měla něco přiučit já.
Možná.
Ale musíš si to poslechnout se mnou.
Slibuješ?
Samozřejmě.
Já odcházím. Tahle párty je o ničem.
Kam jdeš?
Někam, kde by se ti líbilo.
Mega písnička! Že jo?
Nic mi to neříká.
- Carlo, miluju tě. - Pozvrací obývák.
Už toho nech.
Uvidíme, jestli je to místo opravdu tak úžasné.
Věříš mi, Weigelová?
Ne.
Skvělý.
Počkej.
Kde to jsme?
To je tajemství.
Zavři oči.
Neboj. Zavři je.
Pojď.
Opatrně.
Tudy.
Zastav se.
Otevři oči.
Vítej na bulváru zhroucených snů.
To je nádhera.
Objevil jsem to s bráchou Zachem.
Koukej. Když je úplněk,
měsíc osvětlí ten krystal a udělá se duha.
Posledních pár dní ti to chci ukázat.
Líbí se ti to?
Jo.
Tohle patřilo Zachovi.
Tví přátelé tě už určitě informovali.
Táta jednou začal šílet a chtěl to všechno vyhodit.
Pohádali jsme se a já to vzal sem.
- Ty jsou tvoje? - Jo, tyhle mám nejradši.
Zbytek mám doma.
Bratr Pol mi je občas vozí z Londýna.
Kolik jich máš?
- Nevím, kolem 500. - Přesně 500, nebo víc?
Záleží na tom?
Moc. Musíš mi je spočítat.
Vážně?
Naprosto vážně.
Poslyš, ten bulvár zhroucených snů, o kterém jsi mluvil…
Co to má znamenat?
Takové krásné místo by se tak nemělo jmenovat.
To je název mý oblíbený písničky.
Když se ti zhroutí sen, skončí na tom bulváru.
Nechápu.
Pochopíš, až ti nějakej zkrachuje.
No, viděls můj seznam. Většinu jsem si jich ještě nesplnila.
Proč je máš, když se je nesnažíš uskutečnit?
Říká ten, co tvrdí, že nemá žádné sny.
Začala jsem s tím seznamem, když mi došlo, že máma se nikdy neusadí na jednom místě.
Kvůli práci?
Ne, podle mě se bojí usadit a prožít znovu to s tátou.
Opustil nás, když mi byly dva, a od té doby jsme ho neviděly.
Mám po něm divné příjmení
a posedlost zapisovat si věci, co nikdy neudělám.
Náhodou, ten tvůj nápad se mi líbí.
Sepíšu si vlastní seznam snů a ty mi pomůžeš.
- Napsat ho? - Ne, ty hloupá, splnit je.
A já ti pomůžu splnit tvoje.
JET AUTEM BEZ CÍLE
„Jet autem bez cíle.“
Dobře.
Ale nejdřív…
Já netancuju.
Já taky ne.
Pojď. Zavezu tě domů.
Lukeu.
MATT JSI DOMA?
JO, AKORÁT JDU DO POSTELE
- Vážně se ti nelíbí? Je nejlepší. - Ne, holka.
- Pojď, přijdeme pozdě. - Kolik je hodin?
- Ahoj. - Jak se máš?
Dobře. Ahoj.
- Čau. - Jdeme.
Pojďte dovnitř.
Lukeu Howlande.
Rádi bysme sedm lístků na Mlčení.
Smolík. Je plno.
To není možný.
Na internetu je ještě mraky lístků.
Jak je, Weigelová?
Můžeme jít na něco jinýho.
- Jo. - Ne, Mlčení.
Přišli jsme na Mlčení.
Jestli jste…
Sakra. Promiň, kámo, to byla nehoda.
Hej, co je?
Lukeu, vrať se sem!
Váš syn se k práci moc nemá, co?
Matte, prosím tě, nech to být.
Říkal jsem, že je nebezpečný.
Jak je, kámo?
- Ty dneska nepracuješ? - Ahoj, Puši!
Přestaň. Víš, že mi tak nemáš říkat.
Bratránek má dneska špatnou náladu.
Hledáš tohle?
Ne, já si nedám. Zítra otvírám.
Mluvil jsi s Olivií nebo Hasley?
S těmahle lidma se nebavím, jasný?
Nedělej si naděje.
Byli jsme na sebe napojení, hafo jsme si povídali!
-„Hafo?“ - Jo.
Hafo.
Hele, přestaň blbnout a otevři pusu.
Světlo prochází kapkou deště, každá barva se rozptýlí a vznikne duha.
Takže až příště uvidíte duhu, budete vědět, že jde čistě o fyziku.
Pokračování zítra.
- Jak se máš? - Ahoj.
Podnikneme odpoledne něco?
Dobře, a co?
Vyzvednu tě po tréninku a někam zajdeme?
- Dobře. - Paráda.
Brácho, pojď, jdeme.
Už jdu.
Ať jsi krásná, jo? Napíšu ti později.
Co je?
Trénink. Pojď, přijdeme pozdě.
Matte, než sem dorazíš, všude nám zavřou.
Pět set tři.
Cože?
Těch desek mám 503.
Jahodová zmrzlina.
A popcorn?
No a? Dokonalá kombinace.
Mám ji moc ráda.
Já už teď taky.
Co tady děláš?
No to snad ne.
Ani jsem si nevšimla…
Promiň.
MATT RUŠÍM TO, JSEM STRAŠNĚ UTAHANEJ
Nechceš se projet?
Nedělej to.
Líbí se mi, jak se mě držíš.
Takže 503, jo?
Ani víc, ani míň.
Proč tě to tak zajímá?
Chtěla jsem vědět, jestli dosáhneš 520.
To je dost konkrétní.
Vím, že je to hloupost, ale…
V Číně číslo 520…
znamená „Miluju tě“.
Vždycky jsem chtěla dostat 520 růží, abych si připomněla, že se mám ráda…
a že jsem dobrá, jak jsem.
To se mi líbí.
Proč to kouříš?
Lítám po tom.
Dej mi taky.
Nevadí ti dát si do pusy jointa, Weigelová?
Dáš mi, nebo ne?
Ne.
Doufám, že jsi připravená na dobrou hudbu.
Ahoj, už máme zavřeno.
Ale mám nějakou práci vzadu, takže obchod je jen váš.
Super, díky.
Tady to musíš milovat, co?
Hudba je moje útočiště.
Připravená?
Udělám to, jinak budu litovat.
- Ahoj, Pole. - Lukeu, co se děje? Jsi v pohodě?
Co je? Nemůžu zavolat bráchovi?
Takhle pozdě? Ty?
Máš tam o hodinu míň.
Ne, vážně, co je?
Zase si vzpomínám, jaké to je, být šťastný, brácho.
Musíš začít od začátku.
Povím ti to. Poznal jsem jednu holku.
Jmenuje se Hasley.
Tohle?
Ne.
Dobře.
Co si máš vzít na svůj první dýdžejing?
Jo, je to velká věc, ne?
Hodně velká. Netipovala bych, že mi to sežene zrovna André.
Je borec.
Oli…
jak bys složila playlist?
Důležité je, aby vyprávěl nějaký příběh.
A pak aby ty skladby pro tebe něco znamenaly.
Nebo pro Lukea.
Ne. Není to, jak si myslíte.
Ne, my si nic nemyslíme.
Ne.
Viděl jsem vás spolu odcházet od Carly a pořád si vyměňujete pohledy.
Napětí mezi vámi dvěma by se dalo krájet.
Zkusím si tohle.
Jo, ale nevím, co se to se mnou děje.
Mám v hlavě zmatek.
A vím, že to není správný, že Luke pro mě není dobrej a…
- Mám štěstí, že se Mattovi líbím… - Cože? Tak to ne.
Matt má štěstí, že má tebe.
Ne naopak.
No, je pravda, že s Lukem to není snadný,
zvlášť od tý nehody.
Měla bys vědět, do čeho jdeš.
Asi vím.
Říkáme ti to, protože nám na tobě záleží.
A záleží nám i na něm. Dřív jsme spolu kámošili.
Vážně?
Teď mi to přijde nereálný, ale Luke
byl první, komu jsem řekl, že jsem na kluky.
Jenže pak došlo k tý nehodě a on se změnil.
Začal fetovat, měl nějakou rozepři s Mattem
a tím to skončilo.
- Bylo to hnusný. - To jsem netušila.
Proto by sis měla dát pozor.
A rozhodnout se, než do toho půjdeš.
To je ono.
Vypadáš úžasně.
To jsem hledala.
Has.
Hasley.
Promiň, ztratil jsem pojem o čase a…
Trénink.
Cos dělala? Chyběl jsem ti? Aspoň trochu?
Pojďte do třídy.
Zdravím, dobré ráno.
Lukeu.
Není to snadné.
Ticho.
To, co se mezi námi stalo, bylo skvělé, ale…
Ale jsi s Mattem.
Rozejdu se s ním.
Jen musím najít vhodnou chvíli.
Věříš mi?
Weigelová.
- Co? - Líbám dobře?
Moc jazykem.
Myslíš, že mi to dovolí?
Když to nezkusíš, nikdy to nezjistíš.
Já nevím.
No tak, dodělám to tady.
Běž.
No tak, Puši. Běž.
Bratránku.
Ráda tě vidím takhle.
SÁL 1
Tati.
Co?
Chci tě o něco poprosit.
Chci tu dneska po posledním promítání zůstat.
Abych nachystal překvapení.
Ty, a překvapení? Pro koho?
Pro holku ze třídy.
Neuvědomuješ si, synu, že nejsi v pořádku?
Neuvědomuješ si, že kdyby ti na té dívce opravdu záleželo,
byla by slušnost vůbec se s ní nezaplést?
Nevíš nic.
Ne, to ty nevíš nic, synku.
Noc co noc se vracíš domů zhulenej.
Víš, jak se o tebe máma bojí pokaždý, když jdeš ven?
Co jí můžeš nabídnout než problémy, strachy a zklamání?
Jsi kretén.
Co tady děláš?
Vynahradím ti ten včerejšek.
Odpustíš mi?
Matte, podle mě to nefunguje.
Has, podělal jsem to, já vím, ale…
Ne, o to nejde. Fakt.
Ale jde.
A máš pravdu,
ale jsi i unavená. Co?
V pátek jedu na turnaj. Promluvíme si, až se vrátím, jo?
Musím jít. Trenér mě zabije.
Zatím.
Vypadni! Běž!
To by stačilo! Co to do tebe vjelo?
- Zmiz, kámo! - Lukeu, neser mě.
Zmiz, nebo ti taky podělám život!
Co to meleš? Celej život stojím při tobě!
Nevykašlu se na tebe, i když na mě řveš!
Slyšíš? Nemůžeš celej život utíkat!
- Super, co? - Líbí se mi.
GLITTER PARTY 5. 12.
Jestli chceme peníze na tu cestu, musíme to udělat pořádně.
- To jo, holka. - Jo.
- Hasley, co na to říkáš? - Koukni.
Ukaž.
Jdeme do toho?
Moc hezký. Kde se to koná?
Tady, jako každý rok. Kde jinde?
Je tu nová. Neví to.
Ale rychle udělala dojem.
Máš se mnou problém?
Kdo, já? Ne. Proč?
Tak jo, klídek. Neboj, Carlo.
O hudbu se postarám. Dej mi vědět, až budou hotové lístky.
- Perfekt. - Já s Neizanem obstaráme catering…
Mami, co…
Promiň, já ne…
Měla jsi zaklepat, Hasley.
Promiň mi to předtím.
Neměla jsem tam vpadnout. Nevěděla jsem, že jsi u mámy.
Jdi pryč. Prosím tě.
Nenechám tě tu samotného.
Říkal jsem, abys šla.
Nechápeš, že jsem pro tebe špatnej? Jen ti zničím život.
O tom si snad dokážu rozhodnout sama.
Čím blíž mi budeš, tím víc ti ublížím.
Máš strach, Lukeu.
A já taky.
Nevím, co se to se mnou děje.
Vím ale, že z toho nemůžu vycouvat.
Weigelová, máš dokonalej život i dokonalýho přítele a já…
Můj dokonalý přítel.
Chci se s ním rozejít, Lukeu.
Včera jsem vás viděl u tvýho domu.
Je mi jedno, co myslíš, že jsi viděl, nebo co si myslí ostatní.
Matt není pro mě.
Lukeu, jestli chceš, abych odešla, budeš mě muset odehnat sám.
Vidíš?
Taky to nedokážeš.
Co je to?
Domácí úkol.
„Někoho překvapit. Skočit z útesu do moře.“
„Jet do Amsterdamu.“
„Zpívat si nehledě na to, kdo poslouchá.“
To je super.
Víš co?
Asi dnes neodjedu, dokud neuvidím odraz měsíce.
Můžu odmítnout?
Nemyslím, že chceš.
Možná ne.
Díky.
- Za co? - Žes mě tu nenechala samotnýho.
ODPÁLIT OHŇOSTROJ
ZASADIT STROM
VIDĚT PAŘÍŽ
SPÁT POD HVĚZDAMI
Když ti nemůžu splnit sen a vzít tě plavat s delfíny…
Tohle je dokonalý.
Co je to?
Můj výklad života. Kolo rulety.
Někdy vyhraješ, jindy prohraješ. Krutý, ale svým způsobem fér.
Ne. Podle mě je život spíš…
jako příběh, ve kterém improvizujeme.
Je plný chyb a tak, ale…
Nevím, čteš ho dál, protože tě chytne
a chceš vědět, co se stane v příští kapitole.
Teda, Weigelová. Ty jsi ale romantička.
A ty závislák na gamblení. Dej mi pokoj.
No, tohle začíná být dost návykový.
Lukeu.
Chci to udělat, jak se má. Chci, abysme se přestali skrývat.
Ničíme se tím nejkrásnějším možným způsobem.
Copak to nevidíš?
Vytváříme si vlastní bulvár. A ať přijde cokoli, nebudu toho litovat.
- Pokračuj. Dobře! - Výborně.
Sakra.
Výborně, chlapče.
Matte.
Můžeme si promluvit?
Proč tak vážně? Co se děje, zlato?
Myslela jsem v soukromí.
Jasně, hned to bude.
Matte, běž. Tady se nic neděje.
Půjdu, až budu chtít. Poučuješ mě, co mám dělat?
Nepoučuje tě. Já tě prosím.
Všechno v pohodě?
No…
Tak povídej.
Dobře.
Hele, přemýšlela jsem a…
Podle mě to nefunguje.
Co nefunguje?
Mezi námi, Matte.
Snažila jsem se, aby to klapalo, ale…
Přestaň, Has.
Vím, že je toho na tebe se školou a se vším moc,
ale myslím, že se ukvapuješ.
Jsem si jistá.
Ne, Has. Nejsi si jistá.
Potřebuješ prostor? Počkám.
Třeba nám prospěje dát si pár dní pauzu.
Pojďte sem!
Matte, trenér nás volá. Pojď.
Jdeme, kámo.
Bráním ti udělat největší chybu svýho života.
Vypadáš ohromně. Úplná hvězda.
Vidělas sebe? Ty šaty jsou pecka.
Poslouchej.
Co?
Miluju tě.
Já tebe taky! Tak jo, jdeme?
Jsme tady.
Sekne ti to.
- Ahoj. - Čau.
Ahoj.
Myslel jsem, že z toho vycouváš.
Chci poznat tvůj svět.
Tohle není můj svět, jen se tu schovávám.
Dnes je tu s námi velmi výjimečný člověk.
Přijde zahrát úplně poprvé.
Zatleskejte všichni Olivii!
- Klid, budeš skvělá, jasný? - Dobře. Díky.
Běž a zlom vaz.
Hej…
- Byla jsi úžasná. - Jo?
Vypadalas jako naprostej profík.
- Díky. - Jdeme.
Ahoj, hrdličky.
Ahoj. Potřebuju čůrat.
To bylo neuvěřitelný!
Díky. Ale musím čůrat. Půjdeš se mnou na záchod?
Jasně.
Čau.
Máš to?
Co myslíš?
Samozřejmě, ale nebylo to jen tak.
Tumáš.
Jsem tvým dlužníkem.
Pokolikátý už?
Parchante.
Tak já jdu tudy.
Já tudy.
Moc jsem si to užila.
Já taky.
Jdi snít, Weigelová.
To půjdu, Howlande.
Weigelová, nechceš svézt?
Co to máš?
Plním si sny.
- Který? - Někoho překvapit.
Kam pojdeme?
Jeďme jen tak, bez cíle.
Spolu?
Spolu.
Hvězdy září tak jasně.
To za ten únos stálo.
Za splnění snů? Vždycky.
Co tě znám, nepřijdu si tak sám.
Někdy tě sleduju a na okamžik cítím naději, že se můžu změnit.
Ale pak si vzpomenu, kdo jsem,
a že jsem závislý na látkách, co mě ničí.
Co se ti stalo?
Byla noc a slejvák.
Řídil Zach.
Pořád si mě dobíral.
V jednom kuse.
Říkal mi „Puši“.
Věděl, že to nesnáším.
Nechtěl jsem, aby mě měl za děcko.
Ale to jsem byl, zasraný děcko.
Ten den jsem toho měl dost a praštil jsem ho do ramene, aby přestal.
O nic jiného mi nešlo, jen aby přestal.
On se otočil, fakt naštvanej, a spustil oči ze silnice.
Najednou se jeho okýnko rozsvítilo a auto šlo do smyku.
Zakryl jsem si obličej a čelní sklo mi rozřízlo zápěstí.
Z vteřiny na vteřinu jsem přišel o bratra.
Byla to nehoda.
Slyšíš mě?
Nebyla to tvoje vina.
Někdy si říkám, že by bylo lepší, kdybych umřel já.
Lukeu, podívej se na mě.
Za co by můj život stál, kdybych tě nepoznala?
Když mám den na hovno a chce se mi jen řvát a brečet,
objevíš se ty a já si najednou přijdu nepřemožitelný.
Vrátila jsi bulváru smysl, Hasley.
Chápeš?
Jsi jako bulvár plný naděje.
Miluju tě.
A já miluju tebe.
Jestli se do mě dnes zamiluješ, budu každý den stejný.
To vůbec nebylo zlý.
Ticho, Weigelová.
Ať se stane cokoli, budu s tebou.
- Viděla jsi tu fotku? - Ne.
- Tady je. - Panebože.
To je šílený. Užívala si to, co?
Líbání… No… Koukni na to.
- Nevím, kdo to mohl vyfotit. - Nechápu to. Hele, tady je.
Has.
- Hasley. - Has.
- Jsi v pořádku? - Jo, jasně.
Ten, kdo to udělal, je kretén.
- Has? - Co?
Co je kurva tohle?
Matte, uklidni se, prosím tě.
- Zkoušela jsem se s tebou rozejít. - Na to seru.
Mysli si, co chceš, jsi děvka.
Pojď, Hasley.
- To máš radši, Has? - Matte.
Zasranýho feťáka, co byl sjetej, když zabil svýho bráchu.
Co?
Co je?
Přestaň!
Lukeu!
Lukeu, co vyvádíš?
Zabiješ ho!
Hej!
Co se děje? Pusťte mě!
Cos provedl?
Jdi pryč. Lukeu, poslouchej. Odejdi odsud.
Jsi v pořádku?
Ozval se ti?
Chtěla jsem ti něco říct, Has.
Nabídli mi stálou práci v nemocnici.
Blahopřeju, mami.
Když to vezmu, můžeme tu zůstat.
No tak, sněz něco.
Oba jsou to kreténi.
Tady je.
Neříkal jsem ti to?
Dobré ráno! Posaďte se.
Lukeu.
Musím s tebou mluvit.
Jsi durch, pojďme dovnitř.
Jasně. Nechceš, aby tě lidi viděli se školním feťákem, co?
Přestaň, Lukeu.
Moje srdce bije jen pro tebe. Pro tebe!
Nejhorší je, že já se budu usmívat dál i přes krev, i když to zničíš.
Jen ti mě bylo líto.
Ne. Doufala jsem, že se můžeš změnit.
Neprosil jsem se tě o pomoc!
Přemýšlelas o tom, co by bylo, kdyby se nic z toho nestalo?
Hele. Tady je.
Jdeme.
Panebože. Snad je teď spokojená.
- Ahoj. - Jak se máš?
Zatím.
Ahoj. Jak je?
Skvěle.
Zničíš si pověst.
Hasley, nemůžeš se pořád starat o to, co si myslí ostatní.
Ser na ně. Život je jinde.
Všichni děláme chyby. No a co?
Pouč se z nich a snaž se je neopakovat.
Můžeš mi jako ostatním říct, ať jdu do prdele,
ale…
Jestli chceš znát můj názor, měla by sis s Lukem promluvit.
To neudělám.
Má šílenej život, ale je to dobrej kluk.
Nemůžu pro něj nic udělat.
Jak myslíš.
Ale ať se rozhodneš jakkoli, řiď se svým srdcem.
A když si to později rozmyslíš, nevadí.
Jo?
Moje máma vždycky říká,
že jenom déšť, kroupy a blesk padají z nebe.
Ostatní si musíš zasloužit.
Co jsi Howlandovi udělala, že málem zhebnul?
Neslyšela jsi?
Sakra, Has, takhle se chováš ke svým klukům?
O čem to mluvíš?
Bude lepší, když ti to řekne sám, než se zas předávkuje.
Konečně vidím, co jsi zač, Matte.
Neštve tě, že jsem tě nechala pro jinýho.
Jsi nasranej, protože je tisíckrát lepší než ty.
Pole?
Klid, Lukeu, nenamáhej se.
Kdy jsi přijel?
Včera. Měl jsi kliku.
A tohle taky.
Chci, abys jel se mnou.
Do Londýna?
Na odvykačku.
Děláš si srandu.
Ne, bráško. Je to pro tvoje dobro.
Ne, nikam nepojedu.
Musíš, Lukeu.
- Vím, že nemám právo tě o to žádat… - Ne, to nemáš.
Musíš, kvůli mámě, kvůli té holce i kvůli sobě.
Co ty o tom sakra víš?
Neopovažuj se o ní mluvit.
Neměl jsem to říkat, to když jsi chtěl, abych tě nechal v kině.
Omlouvám se. Prosím, odpusť mi.
Chceš, abych z vašeho života zmizel. Abych to byl já, kdo umřel, ne Zach.
Přeju si, abyste tam nebyli ani jeden.
Kéž bych tu noc řídil já. Kéž by to auto narazilo do mě.
Přestaň si ničit život. Jeď s Polem.
Nevzdávej to, synku.
Hasley.
- Promiň, neměl jsem… - Ne, to nemusíš, Lukeu.
Ale jo, musím. Moc mě to mrzí.
Všechno jsem podělal.
Hlavní je, že se ti nic vážnýho nestalo.
A víš co? Zůstáváme tady.
Vážně?
Zdá se, že už se nebudeme stěhovat.
Jedu do Londýna.
Do Londýna?
Budu tam odvykat a potřebuju od tohohle všeho pryč.
Ty to zvládneš.
My to zvládneme.
Počkám na tebe, Lukeu.
Ne, nechci, abys na mě čekala.
Když potkáš někoho, kdo za to bude stát, dej tomu šanci.
Myslím to vážně. Zasloužíš si být šťastná.
Ty taky, Howlande.
Sklapni, Weigelová.
Proč se usmíváš?
Řekl jsi mi víckrát „Sklapni, Weigelová“ než „Miluju tě“.
Protože „Sklapni, Weigelová“ je moje „Miluju tě“.
Nesnáším tě.
Sklapni, Weigelová.
Je to nádherné.
To je pokračování našich snů, Weigelová.
Ne. To je pokračování našeho bulváru.
Takže na tu párty to nezvládneš.
Ani náhodou. Ty jdeš?
Jo, brácho. Pití zadara zní skvěle.
Navíc tam bude hrát Oli.
Oli?
Takže jste spolu.
Do skonání věků, kámo.
Je naprosto uchvácenej. Vy oba. Vy jste teda dvojka.
Jsme nejhorší.
Kurva nejhorší.
Budeš nám chybět, bratranče.
Postarej se o Hasley.
Mám pocit, že nepotřebuje, aby se o ni někdo staral.
Ale můžeš se spolehnout na oblíbenou sestřenku.
- Pojď sem. - Co je?
- Hej. Já chci taky. - Žárlíš.
Dejte mi trochu lásky.
Mám vás moc rád.
- Díky. - Ale prosím tě.
Sakra, omlouvám se.
Sklapni, Lukeu.
Hlavu vzhůru. Bude to tak lepší.
- Ahoj. - Sluší ti to.
- Tobě taky. - Že jo?
Ahoj.
To je trojka, co?
Je to focené v tom tábořišti u lesa, pamatuješ?
Jo. Já se Zachem jsme si tam postavili chatku.
Táta nám vždycky vynadal, že chodíme do lesa bez dovolení.
I když už je to pár let, pořád to bolí.
Připijeme si?
Pako.
Kámo, čum na ni.
Díky.
Pojď sem.
Dárek.
Číslo 520.
- Co? - Promiň. Uvidíme se na letišti.
O čem to mluvíš? Lukeu!
Lukeu!
- Oli! - Carlo!
Přestaň! Sakra, Matte!
Co to kurva děláš?
Loajalita přátelům ti nic neříká?
O čem to mluvíš? Jen tancujeme.
Jasně.
S tou děvkou, co mě podvedla.
Už mě neurážej.
Has.
Hej. Chceš zas dostat přes držku, nebo co?
Uhni, blbečku.
Matte! Hej, stůj!
Teď se klidíš, Has?
- Brácho! To stačí, nech toho! - Matte.
Has, mluvím s tebou.
- Has. - Matte, přestaň.
Proč ji nenecháš na pokoji?
Od začátku tě se mnou podvádí.
Tu fotku jsem vyfotila já. Promiň.
Co to sakra povídáš?
Já kráva jsem jeho lžím věřila,
doufala jsem, že se ke mně začne chovat líp.
Omlouvám se.
Já nevěděla, jak ti to říct.
Co to plácáš?
- Mám toho dost. Jdi do prdele! - Tohle si nedovoluj!
Matte! Co děláš? Zbláznil ses?
Co to vyvádíš?
- Carlo, jsi v pořádku? - To už je přes čáru.
- Zašel jsi moc daleko. - Hej, klid.
- Co chceš? - Jdi pryč ze silnice.
- Uklidni se. - A ty přestaň s těma srancema. Prosím.
Jděte ze silnice!
Pozor na Hasley!
Lukeu!
Ahoj, Weigelová. Říkal jsem ti, jak moc miluju vyslovovat tvoje jméno?
Až budeš číst tenhle dopis, budu už mrznout v Londýně.
Víš, že odjíždím kvůli tobě. Chci se pro tebe stát lepším člověkem.
To nic.
Jsem připravený na budoucnost s tebou, ale nejdřív se musím dát dohromady.
To nic, beruško.
I když to bude bolet a nebude to snadné, zvládnu to, pro tebe i kvůli sobě.
Než jsem tě potkal, měl jsem pocit, že je všechno proti mně,
že mě svět srazil na kolena.
Ale pak ses objevila ty.
Pamatuješ na naše první setkání?
Vrazili jsme do sebe u vchodu do školy.
Podíval jsem se ti do očí a dal ti své srdce.
VŽDY V NAŠICH SRDCÍCH. TVÉ SVĚTLO V NÁS ŽIJE DÁL.
Pamatuješ, jak jsme se poprvé políbili?
Chtěl jsem umřít. Tu noc jsem byl nejšťastnější člověk na světě.
Pamatuješ, jak jsi mě učila snít?
Málem jsem upadl, ale tys moji ruku nepustila.
Miluju tě a vždycky budu, dokud na mě nepřestaneš vzpomínat.
Dokud se neproměním v prach a moje duše nepřestane existovat.
Protože můj sen se naplní, jen když v něm budeš ty.
Proto tě prosím, až budu pryč, dávej na sebe pozor.
Protože jestli mi zavoláš s pláčem,
přísahám, že mi přeskočí a sednu na první letadlo za tebou.
Vím, že to zvládneš. Jsi silná.
A prosím tě postarej se o bulvár, zatímco budu pryč, jo?
Miluju tě, Hasley Weigelová. Nehledě na vzdálenost ani čas, co nás dělí,
vždycky budu. V tomhle životě a tisíci dalších.
Ten flek od zubní pasty byl tvůj způsob flirtování, co, Weigelová?
Protože to zabralo.
Opatruj se a ať ti moc nechybím.
Navždy tvůj Luke.
Jako pírko, kterým už vítr nehýbe,
jako deska, co už nehraje,
jako rozdělané tetování
existuješ jen na našem bulváru.
Dnes jsem se oblékla do černé, tvůj náhrdelník mi visí na krku.
A tolik mi chybíš, že i světla zpívají.
Už netančím, protože netančím s tebou,
líp spím, když jsi v mých snech ty.
Světlo zhaslo, tvá tvář, má tvář.
Nemožné, že je něco většího než ty.
Už nezpívám, když nezpívám naši píseň.
Svět menší je, když v něm nejsme oba.
Světlo zhaslo, tvá tvář, má tvář.
Nemožné, že je něco většího než ty.
VÍTEJTE NA STUDENTSKÉM PORTÁLU
JSTE PŘIJATA DO PROGRAMU VÝTVARNÉHO UMĚNÍ
- Holčičko moje! - To je úžasné!
Já to věděla!
Ostříhala jsem se, abych mohla líp spát.
Mé tělo na den zapomíná, kdo jsem.
Ale já to nezvládnu, nechápu, nevím, kdo jsem a proč nejsem s tebou.
V každé desce hledám stopu,
kterou jsi možná schoval na rohu toho zatraceného bulváru.
Ale já to nezvládnu, nechápu, nepoznávám to tady.
Dnes jsem se oblékla do černé,
tvůj náhrdelník mi visí na krku
a tolik mi chybíš.
Už netančím, protože netančím s tebou,
líp spím, když jsi v mých snech ty.
Světlo zhaslo, tvá tvář, má tvář.
Nemožné, že je něco většího než ty.
Už nezpívám, když nezpívám naši píseň.
Svět se zmenšil, když v něm nejsme oba.
Světlo zhaslo, tvá tvář, má tvář.
Nemožné, že je něco většího než ty.
A všechno zní jako ty.
Zní jako ty.
Tolik mi chybíš, že i světla zpívají.
A zní jako ty.
Překlad titulků: Vixo