Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Nu mi-a zis nimeni că iubirea poate durea atât.
Că e ca un trandafir.
Dacă suporți spinii, ajungi și la floare.
DUPĂ ROMANUL BOULEVARD, DE PE WATTPAD, SCRIS DE FLOR M. SALVADOR
Bună dimineața!
Azi e prima ta zi de liceu. Sper să ai o zi grozavă, scumpo.
Sigur o să-ți placă și o să-ți faci mulți prieteni.
Eu deja am ajuns la spital. Urează-mi noroc, bine?
Pupici, scumpo! Te iubesc.
Scuze, unde e sala pentru elevii din anul doi?
- Pe ușa aia. - Mersi.
Scuze pentru întârziere!
Tu cine ești?
Ce idiot!
- Printre cele mai strălucite perioade… - Bună ziua!
Scuzați-mă! Sunt nouă și…
Ai întârziat.
Hasley… Weigel?
Weigel.
- Tatăl meu e neamț. - În regulă.
Domnule…
La ora mea nu accept întârziați.
Pe bune?
Cum spuneam, anul ăsta începem cu Epoca de Aur.
Ești un nesimțit.
- M-a dat afară. - Practic, nu te-a dat.
Mai întâi ar fi trebuit să te primească.
Și tu de ce stai aici și fumezi jointuri?
Încerci să pari cool?
- Vrei și tu? - Scârbos!
Ce ai acolo?
La naiba!
E pastă de dinți, bine?
Ești amuzantă…
Hasley.
Weigel. Hasley Weigel. Tatăl meu e neamț. Ești fericit?
„Hasley Weigel.”
Doar Hasley.
Cum te cheamă?
Hasley!
- Tu ești Hasley, nu? - Da.
Super! Eu sunt Olivia. Zi-mi Oli!
- De la oră? - Da.
A fost nasol mai devreme.
Dar stai liniștită! El e cel mai rău. Restul nu-s așa răi.
- Doar puțin. - Doar puțin.
Noi stăm afară, pe scări. Bem ceva.
Vrei să ni te alături?
- Pot? - Da.
Bine, iau ceva și vin imediat.
Super! Ne vedem imediat.
Hasley!
Oameni buni, o să fac prezentările. Ea e Hasley.
- Dylan. - Bună!
- Zev. - Bună!
Neizan și Carla.
- Bună! - Bună!
Cum merge?
Oli, cine e tipul ăla blond?
Ăla?
E Luke Howland.
E un ratat. Mai bine stai departe de el.
- De ce? - Nu e zdravăn la cap.
E un dubios. Uneori o ia razna.
- Ce răi sunteți! - Ce e?
- Despre ce vorbiți? - Salut! Despre drogat.
- A, despre Luke. - Super!
Bună! Eu sunt Matt.
Încântat!
Hasley.
Hasley?
Ce nume frumos! Ești nouă, nu?
Încă ai timp să fugi.
Ignoră-l!
O să fie dificil. Mama mea e noua psihologă.
- A școlii? - La naiba!
Și la spital.
Mama ta e alienista școlii?
Ce-i cu cuvântul ăsta? Ești prost?
- Scuze, nu fi fătălău! - Ce e în neregulă cu tine?
Sunt simpatici, promit.
Dacă te deranjează, sună-mă! Dacă nu, sună-mă oricum!
E timpul să ne întoarcem în cușcă.
În weekend avem antrenament. Veniți și voi, nu?
Da, sigur.
Poți veni și tu, ca să te punem la curent cu tot.
Bine, vin.
Nu mă dezamăgi, Hasley!
Bine, Romeo.
Pe mai târziu!
Ce zici? E mișto, nu?
Ce e în neregulă cu acest Luke?
- Totul. - De când s-a sinucis fratele lui.
- E nebun, face numai probleme. - Carla!
Ce e? Ar trebui să știe, să nu se apropie de el.
Scumpo, dacă te gândești să fugi,
scrie-mi un bilet fără greșeli de ortografie, te rog!
Noapte bună!
Te iubesc.
La naiba!
… treizeci și cinci în Sevilla, la Palacio de Dueñas,
care a fost închiriat mai multor familii care locuiau acolo.
Când avea opt ani…
VISURI
Weigel!
Presupun că ar trebui să fii la oră.
Presupui bine, Luke Howland.
N-am avut chef să intru.
Deci știi cum mă cheamă.
Te droghezi așa devreme?
Mă eliberează de stres.
„Să dorm sub stele.”
„Să merg la Paris.”
„Să merg cu o dubă de hipioți…”
Alo!
„Să plantez un copac.”
„Să dansez în public fără să-mi pese.”
„Să aprind artificii.”
Ajunge! E ceva personal.
Ce e? O listă de dorințe sau ce?
Ești pe moarte.
Sunt visuri.
Cam ciudat, nu?
Se vede că tu n-a trebuit să trăiești mereu pe drum.
Să știi că te invidiez.
Tu ai visuri.
Astea nu-s de mine.
În cele din urmă, visurile sunt spulberate.
Nu, nu sunt de acord.
Mie îmi dau speranță. De parcă…
De parcă aș mai avea pentru ce să trăiesc.
Cu alte cuvinte, țeluri inventate pentru a da sens unei vieți de rahat, nu?
Ce rost are să trăiești o viață de minciuni?
Sunt minciuni doar dacă nu le împlinești.
Și calmează-te, sigur ai și tu visuri.
Acum mă gândesc că aș mânca o negresă cu iarbă,
ca să suport dimineața.
- Sigur, doar la asta te gândești, nu? - Nu.
Mă gândesc și că aș înota cu delfinii, de exemplu.
Și că aș vrea să sar de pe o stâncă. Să conduc fără destinație.
Și să merg la Amsterdam. Și asta.
Ca să mănânci negrese?
Exact.
Pe tricoul tău e dispersia luminii?
Glumești.
N-ai auzit de Pink Floyd?
Ba da, îmi sună cunoscut.
Cum e posibil? E una dintre cele mai bune trupe rock din istorie.
Radiohead.
The Offspring. The Doors.
Sunt sigură că le-am ascultat la un moment dat.
Măcar Green Day?
Bine, ajunge! Cruță-mi viața! O să-mi scot telefonul și…
Poftim? Nu, oprește-te!
Prima dată trebuie s-o faci cum trebuie.
Și cum, mai exact?
Pe vinil.
Câți ani ai, 80?
Trebuie să-ți arăt cum s-a născut muzica grozavă.
Ești un dubios.
Vrei un fum? Uneori e bine să încalci regulile.
Nu-mi bag jointul ăla în gură.
Hei, voi doi! Ce faceți? În picioare!
La director, acum.
- E al meu. - Acum!
Nici n-o cunosc.
Tu du-te la director! Și tu du-te la oră!
Am chiulit de la ore aproape involuntar.
Zău! Iar am întârziat
și, fiindcă ăla nu m-ar fi lăsat să intru, asta a fost.
Da, „aproape” involuntar. Ai tupeu.
Nu-ți face griji! O să te obișnuiești cu orarul.
Hasley, ai treabă mai târziu?
Nu, de ce?
Vrei să bem ceva?
Da, sigur.
Perfect! Ne vedem mai târziu.
Bine, luați loc!
Matt, ce cauți aici? Întoarce-te la clasa ta! Ai întârziat.
Am avut motiv bun.
Cum te descurci cu mutarea?
De obicei, nu despachetez cutiile.
Cum așa?
De obicei, ne mutăm iar înainte să ajung la ele.
Eu am trăit toată viața aici, dar călătoresc cu echipa.
Joci baschet, nu?
Sunt căpitanul echipei, nu oricum.
Cum e viața aici?
Viața poate fi un calvar într-un oraș mic.
Dar nu te teme! Pentru tine o s-o fac un paradis.
Sunt foarte flatată.
Un nou început!
Mersi că m-ai condus până acasă.
Mi-a făcut plăcere. Așa am petrecut mai mult timp cu tine.
Am ajuns.
M-am simțit bine azi, Has.
Și eu.
A fost de o mie de ori mai bine decât mi-am imaginat.
Hasley, dragă!
Mamă, ce faci?
El e Matt. Suntem colegi de clasă. Mă conducea acasă.
Mama, Matt. Matt, mama.
- Încântată! - Asemenea!
Rămâi la cină, Matt?
Mi-ar plăcea, dar trebuie să plec. Doar am condus-o până acasă.
Ne vedem mâine, Has.
E chipeș, nu-i așa?
Mamă, încetează!
Haideți! Ultima tură.
Ce faci? O să rămâi ultimul din cauza mea.
Calmează-te! Mă descurc.
Bun, am terminat.
Toată lumea, la duș!
Hai, frate, povestește-ne! Vrem detalii.
Nu vă spun nimic. Știți că sunt un domn.
Da, de asta ai terminat ultimul cursa, ca s-o ajuți pe Hasley. Nu-i așa, domnule?
- Exact. - Frate, nu fi așa! Povestește-ne!
N-o să ne spui, nu, Romeo? Domnilor, s-a îndrăgostit.
- La ce oră să fim acolo? - Oricând după ora 18:00.
- Distracție plăcută! - Poți veni când vrei.
I-ai spus de petrecere?
Sunt singură acasă, dacă vrei să vii.
Bine, mulțumesc.
Vine și Matt. Cum a fost ieri? Povestește-te!
A fost bine.
Am ieșit să bem ceva și a insistat să merg la antrenamentul lui de baschet.
Sunt obsedați de asta.
Da. Apoi m-a condus acasă și…
- Și m-a sărutat. - Ce?
Da.
- Nu pierzi timpul, nu? - Nici el.
Bravo, fato! Îi dai înainte.
Chiar vreau să petrec!
Dar acum am Fizică.
Ce nasol!
Bună!
Bine, luați loc!
Ce cauți aici? Găsește alt loc, haide!
O să le amintești tuturor că exist.
Poți trage jaluzelele?
Continuăm cu subiectul despre optică.
Lumina poate să ricoșeze exact ca o minge care ricoșează de pământ.
Luke!
Weigel.
Ce desenezi?
Azi nu ai tricoul pătat.
Câți ani ai?
Nouăsprezece.
Pe bune?
Liniște, vă rog!
Mulțumesc.
De aceea ne vedem reflexia.
Fiindcă lumina se întoarce la noi cu imaginea noastră.
Să trecem la următorul slide.
Reflexia difuză.
Lumina se reflectă în mai multe direcții din cauza suprafeței neregulate.
BÂRFITOAREO
Bun-venit!
Ce casă frumoasă ai!
Nu e a mea, e a părinților mei. Eu n-am gusturi așa proaste.
Distracție plăcută!
Salut, frate!
- Ți-am adus un cadou. - Ai întârziat.
Hai să bem!
- Mamă, bine. - Haide!
Dumnezeule!
Taci! Încă mă blochez când face asta.
O să-ți treacă.
Ce se întâmplă aici?
- Bună! - Scuze, sunt puțin ocupat.
- Ne vedem imediat. - Nu-ți face griji!
- A invitat jumătate de școală sau ce? - Da, așa pare.
Unde naiba intră chestia asta?
- Dă drumul la muzică! - Scuze!
- Bună! Mă lași pe mine? - Te rog.
Amicul meu a plecat.
Am călcat pe cabluri și am stricat totul.
Deci nu numai că te-ai furișat, dar ai oprit și muzica.
Amicul meu învață la școala voastră. Iar eu…
Deci?
- Bună! - Bună!
Uite, ăsta intră aici…
- Băi! - Ce ai?
- Putem să vorbim? - Nu, n-am nimic să-ți spun.
Și ăsta intră aici.
Gata.
Mamă, te pricepi la asta.
Îmi place să fiu DJ, așa că trebuie să mă pricep la gadgeturi și cabluri.
Clar.
Eu sunt Olivia.
André.
Și ea e Hasley.
Bună! Vreți ceva de băut?
Nu, suntem bine, nu?
Da. Super!
Frate, a venit Has.
- Zi-i ceva! - Eu?
Da, du-te!
Spune-i ceva!
Scuze! Ești bine? Îmi pare rău.
- Stai să te curăț! - Bine.
- Ce stângaci sunt! - E-n regulă.
E în regulă. Mai bine mă duc la baie, bine?
Bine.
Vino! Mai e una sus.
Cum de cunoști așa bine casa asta?
E ca un labirint.
Intuiție.
Acolo e baia. Deși aș putea să-ți dau o mână de ajutor.
Cred să o să intru.
Să intru cu tine?
O, nu! Și aici e coadă.
Luke, ce cauți aici?
Caut o baie liberă.
Voi?
- Bun. Nu durează mult. - Nu te stresa!
Matt!
Matt, ajută-mă cu Zev! E beat.
Matt, vino! Dacă vomită pe podeaua Carlei, ne omoară.
Vin.
Dacă vrei sfatul meu, nu face asta!
Știi ce? M-am cam săturat de sfaturile tale.
Nu mă cunoști deloc.
Asta se poate rezolva.
Scoate-ți tricoul!
Poftim?
Ia-o!
Întoarce-te!
Mersi.
Dar nu vreau să le vină idei oamenilor.
Gata.
Ce-ți pasă ce cred ei?
Toți ajungem pe un bulevard de visuri spulberate.
Ar trebui să coborâm.
Mi-am luat în serios rolul de ghid muzical.
„Green Day, The Doors, The Who.” Deci nimic din acest secol.
Eu ascult doar clasicii.
Poate că eu trebuie să te învăț câte ceva.
Poate că da.
Dar trebuie să le asculți cu mine.
Promiți?
Bine.
Eu plec. Petrecerea asta e nașpa.
Unde pleci?
Undeva unde ți-ar plăcea.
Ce melodie mișto! Nu-i așa?
N-o știu.
- Carla, te iubesc. - O să vomite.
Ajunge!
Să vedem dacă locul ăsta chiar e atât de frumos.
Deci, Weigel, ai încredere în mine?
Nu.
Excelent!
Stai!
Ce e locul ăsta?
E secret.
Închide ochii!
E în regulă. Închide ochii!
Vino!
Ai grijă!
Pe aici.
Oprește-te!
Deschide ochii!
Bun-venit pe bulevardul visurilor spulberate!
E superb.
L-am găsit cu fratele meu, Zach.
Uite, când e lună plină,
lumina strălucește prin sticlă și se formează un curcubeu.
Am tot vrut să ți-l arăt în ultimele zile.
Îți place?
Da.
Astea au fost ale lui Zach.
Sunt sigur că prietenii tăi ți-au spus deja.
Tata a înnebunit într-o zi și a vrut să arunce totul.
Ne-am certat și le-am adus aici.
- Sunt ale tale? - Da. Sunt preferatele mele.
Pe restul le țin acasă.
Fratele meu Pol mi le-a adus de la Londra.
Câte ai?
- Nu știu, în jur de 500. - Fix 500 sau mai mult?
Contează?
Foarte mult. Trebuie să le numeri.
Vorbești serios?
Foarte serios.
Chestia aia cu bulevardul visurilor spulberate pe care ai tot repetat-o…
Care e faza?
Un loc așa frumos n-ar trebui să aibă numele ăsta.
E una dintre melodiile mele preferate.
Când un vis e spulberat, ajunge pe bulevard.
Nu înțeleg.
Vei înțelege când ți se va spulbera un vis.
Mi-ai văzut lista. Majoritatea încă sunt neîmplinite.
De ce să le ai, dacă nu încerci să le împlinești?
Spuse cel care pretinde că n-are visuri.
Am început lista când mi-am dat seama că mama nu se va stabili într-un loc.
Din cauza muncii ei?
Nu, cred că se teme să nu retrăiască ce a pățit cu tata.
A plecat când aveam doi ani și nu l-am mai văzut niciodată.
Mi-a lăsat un nume ciudat
și o obsesie de a nota lucruri pe care nu le voi face.
Știi ce? Mi-a plăcut ideea ta.
O să-mi fac lista de visuri și tu o să mă ajuți.
- Să le notez? - Nu, să le împlinesc.
Eu te voi ajuta cu ale tale.
SĂ CONDUC FĂRĂ DESTINAȚIE
„Să conduc fără destinație.”
Bine.
Dar mai întâi…
Eu nu dansez.
Nici eu.
Hai! Te duc acasă.
Luke!
MATT Ești acasă?
Da, urmează să mă bag în pat
- Chiar nu-ți place? E cel mai bun. - Nu, fato.
- Haide, o să întârziem. - Cât e ceasul?
- Bună! - Ce mai faci?
Bine. Bună!
- Ce faci? - Hai să mergem!
Haideți să intrăm!
Luke Howland, frate!
Ne dai șapte bilete pentru Silence?
Ce păcat! S-au vândut toate.
Nu se poate.
Mai sunt destule disponibile online.
Ce e, Weigel?
Putem să vedem altul.
- Da. - Nu, Silence.
Am venit pentru Silence.
Dacă nu…
Scuze, a fost un accident.
Ce ai?
Luke, întoarce-te!
Văd că fiului tău nu-i place să muncească.
Matt, oprește-te, te rog!
Ți-am spus. E periculos.
Ce faci, frate?
- Azi nu lucrezi? - Bună, Pushi!
Termină! Ți-am zis să nu-mi spui așa.
Verișorul meu e prost dispus azi.
Asta cauți?
Nu vreau. Mâine eu deschid.
Ai vorbit cu Olivia sau Hasley?
Nu ies cu oamenii ăia, bine?
Nu-ți face speranțe!
Nu-mi fac speranțe. Am simțit o legătură, am vorbit mult.
- „Mult”? - Da.
Mult.
Ascultă, nu te mai prosti și deschide gura, bine?
Când lumina trece printr-un strop de ploaie, fiecare culoare se dispersează.
Când mai vedeți un curcubeu, o să știți că vedeți fizică pură.
Continuăm mâine.
- Ce mai faci? - Bună!
Facem ceva după-amiază?
Bine, la ce te-ai gândit?
Pot să te iau după antrenament și să mergem undeva?
- Bine. - Perfect!
Frate, haide, să mergem!
Vin.
Fă-te frumoasă, bine? Îți scriu mai târziu.
Ce e?
Avem antrenament. Hai, că întârziem!
Matt, până vii, se va închide totul.
Cinci sute trei.
Ce?
Am 503 viniluri.
Înghețată cu căpșuni.
Și floricele?
Ce are? E combinația perfectă.
Chiar îmi place.
Acum îmi place și mie.
Ce cauți aici?
Nu-mi vine să cred.
Nici n-am observat…
Scuză-mă!
MATT O lăsăm pe altădată. Sunt frânt
Mergem la o plimbare?
Nu face asta!
Îmi place cum te ții de mine.
Deci 503?
În cap.
De ce ești așa curioasă?
Voiam să văd dacă ajungi la 520.
E destul de specific.
Știu că e o prostie, dar…
în China, numărul 520…
înseamnă „Te iubesc”.
Mereu mi-am dorit să iau 520 de trandafiri ca să-mi amintesc că mă iubesc…
și că sunt de ajuns.
Îmi place asta.
De ce fumezi așa ceva?
Mă face să zbor.
Lasă-mă să încerc!
Acum nu te mai deranjează să bagi un joint în gură?
Mă lași sau nu?
Nu.
Sper că ești gata să intri în lumea muzicii bune.
Salut! Am închis deja.
Dar am treabă în spate, deci aveți tot magazinul pentru voi.
Perfect, frate! Mersi.
DISCURI
Cred că-ți adori locul ăsta, nu?
Muzica e refugiul meu.
Ești pregătită?
Dacă n-o fac acum, o să regret.
- Salut, Pol! - Luke, ce s-a întâmplat? Ești bine?
Ce e? Nu pot să-mi sun fratele mai mare?
La ora asta? Tu?
Ești cu o oră în urmă.
Serios, ce s-a întâmplat?
Încep să-mi amintesc cum e să fii fericit, frate.
Va trebui să începi cu începutul.
Stai să-ți spun. Am cunoscut o fată.
O cheamă Hasley.
Ăsta?
Nu.
Bine.
Ce ar trebui să porți la primul tău concert în calitate de DJ?
Da, e mare lucru, nu-i așa?
E colosal. Nu-mi pusesem baza în André.
S-a descurcat bine.
Oli…
Tu cum ai face un playlist?
Cred că e important să spună o poveste.
Și să te asiguri că melodiile înseamnă ceva pentru tine.
Sau pentru Luke.
Nu, prieteni, nu e ce credeți.
Nu, nu credem nimic.
Nu.
V-am văzut plecând de la petrecerea Carlei și vă priviți mereu încontinuu.
Tensiunea dintre voi se poate tăia cu cuțitul.
O să probez asta.
Da, dar nu știu ce se întâmplă cu mine.
Sunt atât de confuză!
Știu că e greșit și știu că Luke nu e potrivit pentru mine și…
- Am un mare noroc că Matt mă place… - Poftim? Nu!
Matt are noroc că e cu tine.
Nu invers.
E adevărat că Luke e un tip dificil,
mai ales după accidentul fratelui său.
Ar trebui să știi în ce te bagi.
Cred că știu.
Îți spunem asta pentru că ne pasă de tine.
Și ne pasă și de el. Înainte ieșea cu noi.
Pe bune?
Chiar dacă acum pare imposibil,
Luke a fost primul căruia i-am zis că-mi plac băieții.
Dar apoi s-a întâmplat accidentul și s-a schimbat.
A început să se drogheze și a avut un fel de altercație cu Matt,
și asta a fost.
- A fost nasol. - Nu știam.
De asta ar trebui să ai grijă.
Și să alegi înainte să mergi mai departe.
Asta e.
Arăți incredibil.
Asta e.
Has!
Hasley!
Iartă-mă! Am pierdut noțiunea timpului…
Antrenamentul.
Ce ai făcut? Ți-a fost dor de mine? Puțintel, nu?
Să intrăm în clasă!
Bună dimineața!
Luke!
Nu e așa ușor.
Liniște!
Ce s-a întâmplat între noi a fost minunat, dar…
Dar ești cu Matt.
O să-l părăsesc.
Trebuie să găsesc un moment bun.
Ai încredere în mine?
Weigel!
- Ce e? - Sărut bine?
Prea multă limbă.
Crezi că mă va lăsa?
Dacă nu încerci, nu vei ști niciodată, vere.
Nu știu.
Du-te! Termin eu aici.
Du-te!
Hai, Pushi! Du-te!
Vere!
Îmi place să te văd așa.
Tată!
Ce e?
Vreau să-ți cer o favoare.
Azi vreau să rămân în cinematograf după program.
Ca să pregătesc o surpriză.
Tu, o surpriză? Pentru cine?
Pentru o fată din clasă.
Nu-ți dai seama că nu ești bine, fiule?
Nu-ți dai seama că, dacă ți-ar păsa cu adevărat de fata asta,
cel mai bine ar fi să nu te încurci cu ea?
Nu știi nimic.
Cel care nu știe nimic ești tu, fiule.
Noapte de noapte, vii acasă mort de drogat.
Știi cât de îngrijorată e mama ta de fiecare dată când ieși?
Ce poți oferi cuiva în afară de probleme, stres și dezamăgire?
Ești un nemernic.
Ce cauți aici?
Ți-am zis că mă voi revanșa.
Mă ierți?
Matt, nu cred că funcționează.
Am dat-o în bară, bine? Știu asta, dar…
Nu, nu e asta. Pe bune.
Ba da, este.
Și ai dreptate, dar…
ești și obosită. Bine?
Vineri plec în turneu. Vorbim când mă întorc, bine?
Trebuie să plec. Antrenorul o să mă omoare.
Pa!
Pleacă de aici! Du-te!
Ajunge! Ce naiba e în neregulă cu tine?
- Cară-te, frate! - Luke, nu te pune cu mine!
Dispari dacă nu vrei să-ți distrug și ție viața!
Ce vrei să spui? Toată viața ți-am fost alături.
Nu te abandonez oricât ai zbiera la mine.
Mă auzi? Nu poți să fugi toată viața!
- Uite ce drăguț! - Da.
PETRECERE 5 DECEMBRIE
Trebuie să iasă bine ca să strângem bani pentru excursie.
- Da, fato. - Da.
- Hasley, cum ți se pare? - Uite!
Să vedem.
Ne băgăm?
Arată bine. Unde se organizează?
Aici, ca în fiecare an. Unde altundeva?
E nouă, n-are de unde să știe.
Dar uite ce repede s-a remarcat!
Ai ceva cu mine?
Cine, eu? Nu. De ce?
Bine, să ne calmăm! Carla, nu-ți face griji!
Mă ocup de muzică. Anunță-mă când sunt gata biletele!
- Perfect! - Eu și Neizan ne ocupăm de catering…
Mamă, ce…
Scuze, nu am…
Trebuia să bați la ușă, Hasley.
Scuze pentru mai devreme.
Nu trebuia să dau buzna așa. Nu știam că te vezi cu mama.
Pleacă, te rog!
Nu te las singur aici.
Am spus să pleci.
Nu vezi că-ți fac rău? Că o să-ți distrug viața?
Cred că eu decid asta.
Îți fac rău dacă te apropii.
Ți-e frică, Luke.
Și mie mi-e frică.
Nu știu ce se întâmplă cu mine.
Dar știu că nu pot să renunț la asta.
Weigel, ai o viață perfectă, cu un iubit perfect, iar eu…
Iubitul meu perfect.
Vreau să mă despart de el, Luke.
V-am văzut ieri, la tine acasă.
Nu-mi pasă ce crezi că ai văzut sau ce cred alții.
Matt nu e pentru mine.
Luke, dacă vrei să plec, va trebui să mă îndepărtezi tu.
Vezi?
Nici tu nu poți s-o faci.
Ce e asta?
Mi-am făcut temele.
„Să surprind pe cineva. Să plonjez de pe o stâncă în mare.”
„Să merg la Amsterdam.”
„Să cânt fără să-mi pese cine mă privește.”
E foarte bine.
Știi ce?
Azi nu cred că plec de aici până nu văd reflexia lunii.
Pot să refuz?
Nu cred că vrei.
Poate că nu.
Mulțumesc.
- Pentru ce? - Pentru că nu m-ai lăsat singur.
SĂ APRIND ARTIFICII
SĂ PLANTEZ UN COPAC
SĂ MERG LA PARIS
SĂ DORM SUB STELE
Din moment ce nu-ți pot îndeplini visul și nu te pot duce să înoți cu delfinii…
E perfect.
Ce e asta?
Interpretarea mea asupra vieții, o roată de ruletă.
Uneori câștigi, alteori pierzi. E crud și corect, în felul său.
Nu. Eu văd viața mai degrabă ca…
ca pe o poveste pe care o improvizăm.
Și da, e plină de greșeli, dar…
nu știu, continui să citești pentru că te-a prins
și vrei să știi ce se întâmplă în următorul capitol.
Mamă, Weigel, ce romantică ești!
Și tu ești dependent de jocuri de noroc. Scutește-mă!
Asta începe să pară o dependență.
Luke…
Vreau să fac lucrurile cum trebuie. Vreau să nu ne mai ascundem.
Ne distrugem în cel mai frumos mod posibil.
Nu înțelegi?
Ne creăm propriul bulevard. Și, orice s-ar întâmpla, n-o să regret.
- Hai! Bun! - Foarte bine.
La naiba!
Bravo, băiete!
Matt!
Putem să vorbim?
De ce ești așa serioasă? Ce s-a întâmplat, scumpo?
Păi, voiam să-ți spun între patru ochi.
Sigur, o clipă.
Matt, du-te! Nu facem nimic.
O să mă duc când am chef. Acum îmi zici ce să fac?
El nu-ți zice nimic. Dar eu îți cer asta.
Ești bine?
Păi…
Haide, spune-mi!
Bine.
Uite, m-am gândit și…
nu mi se pare că merge.
Ce nu merge?
Noi, Matt.
Am încercat să fac să meargă, dar…
Ajunge, Has!
Înțeleg că ești copleșită de școală și de restul,
dar cred că te grăbești.
Sunt sigură.
Nu, Has. Nu ești sigură.
Ai nevoie de spațiu? Pot să aștept.
Ne-ar prinde bine să luăm o pauză câteva zile.
Haide!
Matt, ne cheamă antrenorul. Haide!
Frate, haide!
Te împiedic să faci cea mai mare greșeală din viața ta.
Ești splendidă. Arăți ca o stea.
Tu te-ai văzut pe tine? Rochia ta e superbă.
Ascultă…
Ce e?
Te iubesc.
Și eu te iubesc! Mergem?
Să mergem!
Ce frumoasă ești!
- Bună! - Bună!
Bună!
Credeam că o să te dai la fund.
Vreau să-ți cunosc lumea.
Asta nu e lumea mea. Aici mă ascund.
Azi avem printre noi o persoană foarte specială,
pentru prima dată în rol de DJ.
Așa că haideți s-o primim cum se cuvine pe Olivia!
- Relaxează-te, te vei descurca de minune. - Bine, mersi.
Hai, baftă!
Hei…
- Ai fost uimitoare. - Da?
Părea că faci asta de o viață.
- Mersi. - Haide!
Bună, porumbeilor!
Bună! Fac pipi.
A fost incredibilă!
Mersi, dar trebuie să fac pipi. Vii cu mine la baie?
Sigur că da.
Pa!
Mi-ai adus-o?
Tu ce crezi?
Desigur, dar n-a fost ușor.
Poftim!
Îți rămân dator.
Foarte dator.
Nemernicule!
Eu merg încolo.
M-am simțit foarte bine.
Și eu.
Du-te și visează, Weigel!
Așa o să fac, Howland.
Weigel, te duc eu?
Ce e asta?
Îmi împlinesc visul.
- Pe care dintre ele? - Să surprind pe cineva.
Unde mergem?
Hai să conducem fără destinație!
Împreună?
Împreună.
Ce stele strălucitoare!
A meritat să te răpesc.
Pentru împlinirea visurilor? Întotdeauna.
De când te-am cunoscut, nu mă simt atât de singur.
Uneori te privesc și, pentru o clipă, sunt încrezător că mă pot schimba.
Dar apoi îmi amintesc cine sunt
și că trăiesc cu substanțe care mă distrug.
Ce ți s-a întâmplat?
Era noapte și ploua torențial.
Zach conducea.
Mă tot tachina.
Încontinuu.
Mi-a spus „Pushi”.
Știa că urăsc porecla asta.
Uram când mă trata ca pe un copil.
Dar asta eram, un copil.
În acea zi, mă săturasem și i-am tras una în umăr ca să se oprească.
Asta e tot ce voiam, să se oprească.
Așa că s-a întors plin de nervi și și-a luat privirea de la drum.
Dintr-odată, geamul s-a luminat și mașina a început să derapeze.
Mi-am acoperit fața și parbrizul mi-a tăiat încheietura.
Într-o clipită, fratele meu nu mai era.
A fost un accident.
Mă auzi?
N-a fost vina ta.
Uneori cred că ar fi mai bine dacă aș muri.
Luke, uită-te la mine!
Cum ar fi fost viața mea dacă nu te-aș fi cunoscut?
Când am o zi de rahat, în care vreau doar să țip și să plâng,
apari tu și mă simt invincibil, jur.
Ai dat iar sens bulevardului, Hasley.
Nu vezi?
Ești ca un bulevard plin de speranță.
Te iubesc.
Și eu te iubesc.
Dacă te îndrăgostești de mine în seara asta, așa voi fi în fiecare zi.
N-a fost rău, Howland.
Taci, Weigel!
Orice s-ar întâmpla, voi fi cu tine.
- Ai văzut poza? - Nu.
- Uite-o! - Vai, Doamne!
E ridicol. Se distra, nu?
Un sărut… Adică… Uite!
- Nu știu cine ar face o poză. - Nu înțeleg. Uite-o!
Has!
- Hasley! - Has!
- Ești bine? - Da, bineînțeles.
Cine a făcut asta e ultimul dobitoc.
- Has? - Ce să facă?
Has, ce dracu' e asta?
Matt, calmează-te, te rog!
- Am încercat să mă despart de tine. - Pe dracu'!
Crezi ce vrei, dar ești o târfă.
Să mergem, Hasley!
- Asta preferi, Has? - Matt!
Un drogat care era praf când și-a omorât fratele.
Ce e?
Ce?
Oprește-te!
Luke!
Luke, ce faci?
O să-l omori!
Hei!
Ce se întâmplă? Lăsați-mă să trec!
Ce ai făcut?
Pleacă! Luke, ascultă-mă! Pleacă de aici!
Ești bine?
Ai vreo veste de la el?
Voiam să-ți spun ceva, Has.
Mi-au oferit o slujbă permanentă la spital.
Felicitări, mamă!
Dacă accept, putem rămâne aici.
Hai, mănâncă ceva!
Sunt doi dobitoci.
Uite-o!
Nu ți-am spus?
Bună dimineața! Luați loc!
Luke!
Trebuie să vorbesc cu tine.
Ești ud leoarcă. Hai în casă!
Normal. Nu vrei să te vadă lumea cu drogatul școlii, nu?
Luke, oprește-te!
Inima mea bate doar pentru tine. Pentru tine!
Mai grav e că voi zâmbi cu propriul ei sânge și când o vei frânge.
Ți-a fost milă de mine.
Nu, speram că te poți schimba.
Nu ți-am cerut ajutorul!
Te-ai gândit cum ar fi dacă nu s-ar fi întâmplat nimic?
Uitați-vă la ea!
Hai să mergem!
Doamne, sper că acum e fericită.
- Bună! - Ce mai faci?
Ne vedem mai târziu.
Bună! Ce mai faci?
Super.
O să-ți distrugi reputația.
Nu-ți poți trăi viața făcându-ți griji pentru ce spun ceilalți.
Să-i ia naiba! Viața nu e despre ei.
Toți facem greșeli. Și ce dacă?
Învață din ele și încearcă să nu le repeți!
Poți să-mi spui să mă car, ca ceilalți,
dar…
dacă vrei părerea mea, cred că ar trebui să vorbești cu Luke.
Nu, mersi.
Viața lui e un dezastru, dar Luke e băiat bun.
N-am ce să fac pentru el.
Tu decizi.
Dar, orice ai hotărî să faci, trebuie să fie decizia ta.
Dacă mai târziu te răzgândești, e în regulă și așa.
Bine?
Mama mea spune adesea
că doar ploaia, grindina și fulgerele pică din cer.
Orice altceva trebuie câștigat.
Ce i-ai făcut lui Howland de era să dea colțul?
N-ai auzit?
Mamă, Has! Așa ai tu grijă de iubiții tăi?
Ce vrei să spui?
Ar fi mai bine să-ți spună chiar el, înainte să facă iar supradoză.
În sfârșit, văd cine ești, Matt.
Nu te supără că te-am părăsit pentru altul.
Te supără că e de o mie de ori mai bun decât tine.
Pol?
Stai liniștit, Luke! Nu te forța!
Când ai venit?
Ieri. Ai avut noroc.
Și asta.
Vreau să vii cu mine.
La Londra?
La o clinică de dezintoxicare.
Glumești.
Nu, puștiule. E pentru binele tău.
Nu, nu mă duc.
Trebuie să te duci, Luke.
- Știu că n-am dreptul să-ți cer… - Nu, nu ai.
Trebuie să te duci pentru mama ta, pentru fata aia, pentru tine.
Ce naiba știi tu?
Nici să n-o pomenești!
N-ar fi trebuit să spun ce am spus când m-ai rugat să te las în cinematograf.
Îmi pare rău. Te rog să mă ierți.
Vreți să dispar din viețile voastre. Să fi murit eu în locul lui Zach.
Îmi doresc ca niciunul dintre voi să nu fi fost acolo.
Aș fi vrut să conduc eu în noaptea aia. Să fi intrat în mine mașina aia.
Nu-ți mai distruge viața! Du-te cu Pol!
Nu te da bătut, fiule!
Hasley.
- Îmi pare rău, n-ar fi trebuit să… - Nu. Nu trebuie să-ți ceri scuze, Luke.
Ba da. Îmi pare foarte rău.
Am stricat totul.
Important e că n-ai pățit nimic grav.
Ghici ce! Rămânem aici.
Pe bune?
Se pare că nu ne mai mutăm.
Eu plec la Londra.
La Londra?
O să încerc să-mi revin și trebuie să plec departe de toate astea.
O să treci peste asta.
O să trecem peste asta.
O să te aștept, Luke.
Nu, nu vreau să mă aștepți.
Dacă cunoști pe cineva și crezi că merită, asumă-ți riscul!
Vorbesc serios. Meriți să fii fericită.
Și tu, Howland.
Taci, Weigel!
De ce zâmbești?
Mi-ai spus „Taci, Weigel” de mai multe ori decât „Te iubesc”.
„Taci, Weigel” e felul meu de a spune „Te iubesc”.
Te urăsc.
Taci, Weigel!
E superb.
E continuarea visurilor noastre, Weigel.
Nu, e continuarea bulevardului nostru.
Deci sigur nu ajungi la petrecere.
În niciun caz. Tu te duci?
Da, frate. Băuturile gratis sună grozav.
În plus, Oli e DJ.
Oli?
Deci sunteți împreună.
Pe vecie, frate.
Ăsta s-a îndrăgostit. Amândoi sunteți. V-ați găsit.
Suntem groaznici.
Groaznici.
O să ne lipsești, vere.
Aveți grijă de Hasley!
Am impresia că nu e nevoie să aibă cineva grijă de ea.
Dar te poți baza pe verișoara ta preferată.
- Vino încoace! - Ce e?
- Hei, vreau și eu. - Ce gelos ești!
Dați-mi afecțiune!
Vă iubesc mult.
- Mulțumesc. - Nu.
La naiba, îmi pare rău.
Luke, taci!
Înveselește-te! E mai bine așa.
- Bună! - Arăți superb.
- Și tu arăți bine. - Nu-i așa?
Bună!
Ce trio pe cinste, nu?
Ne-au făcut-o în camping, lângă pădure, mai știi?
Da. Eu și Zach am construit o cabană.
Tata ne certa mereu că ne duceam în pădure fără să cerem voie.
Chiar dacă au trecut ani, încă doare.
Ciocnim?
Ești un nesimțit.
Frate, uită-te la ea!
Mersi.
Vino încoace!
Un cadou.
Numărul 520.
- Ce? - Ne vedem la aeroport.
Cum adică? Luke!
Luke!
- Oli! - Carla!
Stai! La naiba, Matt!
Ce dracului faci, frate?
Nu știi ce înseamnă loialitatea față de prieteni?
Ce vrei să spui? Doar dansăm.
Da.
Cu târfa care m-a înșelat.
Nu mă mai jigni!
Has!
Hei! Ce faci? Iar vrei să-ți iei bătaie?
Dă-te, idiotule!
Matt! Oprește-te!
Acum pleci, Has?
- Frate, ajunge! Las-o baltă! - Matt!
Has, vorbesc cu tine.
- Has! - Matt, încetează odată!
De ce naiba n-o lași în pace?
Te-a înșelat cu mine încă de la început.
Eu am făcut poza aia. Îmi pare rău.
Ce naiba spui?
Am fost o proastă să-ți cred minciunile,
crezând că mă vei trata cum merit.
Îmi pare rău.
Nu știam cum să-ți zic.
Ce vrei să spui?
- Spun că m-am săturat. Du-te dracu'! - Nimeni nu-mi spune să mă duc dracu'!
Matt, ce faci? Ești nebun?
Ce faci, frate?
- Carla, ești bine? - Ai exagerat.
- Ai exagerat - Calmează-te!
- Ce vrei? - Dă-te din drum!
- Calmează-te! - Și tu încetează! Te rog.
Dați-vă din drum!
Ai grijă cu Hasley!
Luke!
Bună, Weigel! Ți-am spus vreodată cât de mult îmi place să-ți spun numele?
Când vei citi scrisoarea asta, voi fi la Londra, murind de frig.
Să știi că plec pentru tine. Vreau să fiu un om mai bun pentru tine.
E în regulă.
Sunt pregătit să am un viitor cu tine. Dar mai întâi trebuie să-mi revin.
E în regulă, scumpo.
Chiar dacă doare și nu va fi ușor, o să mă fac bine pentru noi doi.
Înainte să te cunosc, simțeam că totul era împotriva mea,
că lumea m-a învins.
Și apoi ai apărut tu.
Mai știi când ne-am văzut prima dată?
Ne-am întâlnit la intrarea liceului.
M-am uitat în ochii tăi și ți-am dat inima mea.
MEREU ÎN INIMILE NOASTRE. LUMINA TA SE APRINDE ÎN NOI.
Mai ții minte prima dată când ne-am sărutat?
Am vrut să mor. În noaptea aceea am fost cel mai fericit om din lume.
Mai știi când m-ai învățat să visez?
Eram cu un picior în prăpastie, dar nu mi-ai dat drumul la mână.
Te iubesc și te voi iubi mereu, până nu-ți vei mai aminti de mine.
Până când mă voi transforma în țărână, și sufletul meu nu va mai exista.
Pentru că visul meu se va împlini doar dacă ești tu în el.
De aceea îți cer să ai grijă de tine cât sunt plecat.
Pentru că, dacă mă suni plângând,
jur că înnebunesc și iau primul zbor ca să te îmbrățișez.
Știu că o să reușești. Ești puternică.
Și te rog să ai grijă de bulevard în lipsa mea, bine?
Te iubesc. Indiferent de distanța sau de timpul care ne separă,
te voi iubi mereu. În viața asta și în încă o mie.
Pata aia de pastă de dinți era modul tău de a flirta, nu-i așa, Weigel?
Fiindcă a funcționat.
Ai grijă! Și să nu-ți fie prea dor de mine!
Al tău pentru totdeauna, Luke.
Ca o pană Pe care vântul n-o mai împrăștie
Ca un vinil care nu se mai rotește
Ca un tatuaj pe jumătate terminat
Exiști doar pe bulevardul nostru
Și azi m-am îmbrăcat în negru Și colierul tău atârnă la gâtul meu
Și mi-e atât de dor de tine Că până și luminile cântă
Nu mai dansez Dacă nu dansez cu tine
Dorm mai bine Dacă ești în visele mele
Lumina e stinsă Fața ta, fața mea
Nu are cum să existe ceva Mai măreț decât tine
Nu mai cânt Dacă nu cânt cântecul nostru
Lumea e mai mică Dacă nu suntem amândoi
Lumina e stinsă Fața ta, fața mea
Nu are cum să existe ceva Mai măreț decât tine
BUN-VENIT PE PORTALUL STUDENȚILOR
FELICITĂRI! AI FOST ADMISĂ LA FACULTATEA DE ARTE
- Fata mea! - E incredibil!
Știam eu!
Și mi-am schimbat coafura Ca să pot să dorm mai bine
Și corpul meu uită Pentru o zi cine sunt
Dar nu reușesc Nu știu cine sunt dacă nu sunt cu tine
În fiecare album caut un indiciu
Că ești ascuns într-un colț Al blestematului de bulevard
Dar nu reușesc Nu recunosc locul ăsta
Și azi m-am îmbrăcat în negru
Și colierul tău atârnă la gâtul meu
Și mi-e atât de dor de tine
Nu mai dansez Dacă nu dansez cu tine
Dorm mai bine Dacă ești în visele mele
Lumina e stinsă Fața ta, fața mea
Nu are cum să existe ceva Mai măreț decât tine
Nu mai cânt Dacă nu cânt cântecul nostru
Lumea e mai mică Dacă nu suntem amândoi
Lumina e stinsă Fața ta, fața mea
Nu are cum să existe ceva Mai măreț decât tine
Și totul sună ca tine
Sună ca tine
Mi-e atât de dor de tine, Că până și luminile cântă
Și sună ca tine
Subtitrarea: Valeriu Cosa