Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
‫- הפארק הלאומי איגואסו -‬
‫בואו נעשה סלפי.‬
‫- מרכז המבקרים "איבירה רטה" -‬
‫קדימה.‬
‫קיבלנו שני ביטולים לסיור של מחר בשלוש.‬
‫בסדר.‬
‫אתה זוכר שביקשתי העלאה?‬
‫אם תבקש שוב, אפטר אותך. הבנת?‬
‫בסדר. נתראה מחר.‬
‫שלום, בוריס.‬
‫אידיוט שכמוך. איפה למדת לנהוג, טמבל?‬
‫אידיוט!‬
‫- הענק האחרון -‬
‫- טאקופאדו -‬
‫יום הולדת שמח, מותק.‬ ‫-תודה, אהובי.‬
‫אני אוהבת אותך.‬ ‫-גם אני.‬
‫תראו, הם שרים.‬
‫אוהבת אותך.‬
‫אוי, שכחתי שיש לך יום הולדת היום.‬
‫יום הולדת שמח.‬ ‫-תודה, לטי. את נראית נהדר.‬
‫כן, אבל תראי אותך. את משגעת.‬
‫היי.‬
‫אלך לראות את הבנות.‬ ‫-לכי.‬
‫נדבר אחר כך.‬ ‫-בסדר.‬
‫אלופים!‬
‫מה, אתה מתבייש באימא שלך?‬ ‫אתה לא מבוגר מדי בשביל זה.‬
‫בסדר.‬ ‫-מה זאת אומרת "בסדר"?‬
‫שלום, בוריס.‬ ‫-היי.‬
‫זו החברה החדשה שלי, קריסטל.‬
‫מה נשמע?‬ ‫-היי.‬
‫תירגעי, החברה שלו כאן, ויש לה יום הולדת.‬
‫את מתכוונת לשיר?‬
‫ברור. אתה מתכוון להישאר ולהקשיב‬ ‫לאימא שלך או לברוח כמו עכבר?‬
‫לברוח כמו עכבר. כן.‬ ‫-נחמד מצידך, אהובי.‬
‫הטלפון שלך צלצל, מותק.‬
‫רוצה עוד עוגה?‬ ‫-לא, אני בסדר.‬
‫לא?‬ ‫-לא, תודה.‬
‫- שיחה שלא נענתה, מספר לא מזוהה -‬
‫תראי להם איך שרים, מותק!‬
‫- מספר לא מזוהה -‬
‫- השיחה נותקה -‬
‫- זה חוליאן. אני צריך לראות אותך. -‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני עייף. שתיתי הרבה.‬
‫כן, בסדר. תודה על היום.‬
‫בטוח שאתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫טוב. אני הולכת לישון. נתראה.‬
‫- זה חוליאן. אני צריך לראות אותך. -‬
‫חשבתי שתבואו מחר.‬
‫יש לי דברים לעשות מחר.‬
‫די, פריידיי. זה אחיך, לעזאזל!‬
‫היי, לטי.‬
‫שלום, פריידיי.‬
‫איזו כלבה.‬
‫קולגן.‬ ‫-לא.‬
‫לא, זה ממש יעזור לי.‬ ‫קארי משתמשת בזה. היא בת 26.‬
‫אבל זה בשביל בֶּבֶּה.‬
‫יש לו בעיות במפרקים.‬
‫המפרקים שלו בכלל עובדים?‬ ‫-אל תיגעי בזה.‬
‫רוצה תה?‬ ‫-אני לא רוצה כלום.‬
‫יש לי תה נענע טעים. לאן אתה הולך?‬
‫למקלחת.‬ ‫-אני לא יודעת אם היא עובדת.‬
‫אני הולך להשתין, לא להתקלח.‬ ‫-טוב, בסדר.‬
‫יש לך סחרחורת?‬
‫לא.‬
‫נשענת על הדלת.‬
‫יש לך לחץ דם נמוך?‬
‫יש שם מישהו, נכון?‬ ‫-אולי.‬
‫גם אם כן, מה אכפת לך?‬
‫לא, אבל שנינו יודעים שלא היה לנו מזל‬ ‫עם "הכיבושים" האחרונים שלך, נכון?‬
‫"לנו", מה? טוב.‬
‫יצא שניהלתי משולש רומנטי‬ ‫עם הבן שלי בלי ידיעתי.‬
‫אל תיתממי. את מתאהבת בכל גבר.‬
‫והגברים שלך תמיד דופקים אותך.‬
‫מילו לא כזה, בסדר?‬
‫יש לו עסק, לידיעתך.‬
‫עסק קטן.‬
‫מצליח מאוד.‬
‫איזה מין עסק קטן?‬ ‫-הוא אומן.‬
‫שעובד עם קוורץ.‬
‫הוא מספק לכמה קמעונאים.‬
‫ותדבר בשקט כי מילו עייף.‬
‫הוא נשאר לעבוד עד מאוחר אחרי שחזרנו הביתה.‬ ‫-אני מתאר לעצמי.‬
‫הצעצועים במקלחת מספרים סיפור אחר.‬
‫מתי הפכת לחטטן ולקוטל שמחות?‬
‫ככה גידלתי אותך?‬
‫כמה זמן את מכירה את הבחור הזה?‬ ‫-הרבה זמן.‬
‫חודשיים.‬
‫מספיק עם החקירות. בסדר?‬
‫החיים שלי, החיים שלך.‬
‫בוקר טוב, בבה.‬
‫היי, ילדים. מה נשמע?‬
‫מצוין. האכלת את התרנגולות?‬
‫לא, הן מחכות לך.‬ ‫-בסדר.‬
‫פראגה אמר שהתקשר אליך. זה נכון?‬
‫כן.‬
‫העניין שהייתה לי בעיה קטנה עם הטלפון.‬
‫הוא נפל לי לאסלה, נרטב ועדיין לא התייבש.‬
‫אתקשר אליו אחר כך.‬ ‫-אל תדאג. דיברתי איתו.‬
‫זו עוד הזמנה, לא משהו רציני.‬
‫אלך לבדוק מה עם התרנגולות.‬ ‫-בסדר.‬
‫קרה משהו?‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אבא שלי בעיר.‬
‫אתה צוחק עליי.‬
‫זה עניין רציני.‬
‫דיברתם?‬ ‫-לא.‬
‫למה לא?‬ ‫-לא.‬
‫מה לעזאזל הוא עושה כאן?‬
‫זו שאלה חשובה מאוד.‬
‫והאדם היחיד שיכול לענות עליה הוא אבא שלך.‬
‫אל תעצבן אותי.‬
‫מי זה עכשיו?‬
‫די, פריידיי!‬
‫מי זה?‬
‫חוליאן.‬
‫מי?‬
‫חוליאן ארג'ה.‬
‫לעזאזל איתך, פריידיי, תפסיקי!‬
‫למה?‬
‫כן, אני לא יודעת. למה אתה פה?‬
‫באתי לראות אתכם.‬
‫סליחה, אבל אני לא…‬
‫אני מבולבלת.‬
‫שקט, פריידיי!‬
‫הוא חבר של אמא. מספיק!‬
‫תהיי בשקט!‬
‫מספיק!‬
‫היא שונאת גברים.‬
‫היא משתגעת כשהיא מריחה גברים.‬
‫קוראים לה פריידיי?‬
‫כן, אני ובוריס מצאנו אותה‬ ‫על הכביש ביום שישי לפני עשר שנים.‬
‫היא עיוורת וממש משוגעת. היא נשארת שם.‬
‫שלום?‬
‫בגלל זה הכלבה נובחת כל כך הרבה.‬ ‫-מילו, אתה כמעט עירום.‬
‫זה לא זמן מתאים. אחזור אחר כך.‬
‫לא.‬
‫כן, עכשיו זה לא זמן מתאים,‬ ‫אבל לא בגלל שהחבר שלי עירום.‬
‫זה בגלל שאחרי 30 שנה‬ ‫אתה פתאום צץ כאן בלי שום התרעה.‬
‫שמעת על טלפון?‬
‫לעזאזל.‬
‫כלבה דפוקה.‬
‫פריידיי!‬
‫תסתמי!‬
‫אני אמורה להיות מסוגלת‬ ‫לארח כאן גברים בלי שתשתגעי.‬
‫תסתמי!‬
‫אני אראה לך מי משוגעת.‬
‫די.‬
‫אמרתי די.‬
‫אין כמו הנוף הזה.‬
‫להתעורר בבוקר ולראות את זה,‬
‫זו מתנה משמיים.‬
‫קיבלנו כוכב לכת נפלא, לא?‬
‫כן.‬
‫אבל לא הייתי בכוכבים אחרים כדי להשוות, אז…‬
‫שנלך?‬ ‫-בסדר.‬
‫הדברים שהם בטח רואים מלמעלה.‬
‫אני לפעמים חולמת שאני ציפור.‬ ‫זו תחושה מוזרה ונפלאה.‬
‫חלמת פעם שאתה עף?‬
‫שאלת אותי את השאלה הזו הרבה פעמים.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫לא, אף פעם לא חלמתי שאני עף.‬
‫אולי בגלל זה הפכתי לטייס.‬
‫אתה זוכר ששיחקת ב"ענק" עם בוריס?‬
‫ברור.‬
‫אתה רואה את זה?‬
‫זה שם.‬
‫כן, ראית. כל הכבוד.‬
‫זה נפלא, נכון?‬
‫תראה. בוא לפה.‬
‫כאן קבורה גורדה.‬
‫אתה זוכר את גורדה, נכון?‬
‫כמובן. איך אפשר לשכוח אותה?‬
‫בת כמה היא הייתה?‬ ‫-היא הגיעה לגיל 16.‬
‫לילה אחד היא הלכה לישון ולא התעוררה.‬
‫כלבה זקנה וחכמה.‬
‫המסכנה סבלה מדלקת פרקים לקראת הסוף,‬
‫אבל היא התמודדה עם זה כמו מלכה, מתוקה שלי.‬
‫אין לי ספק.‬
‫עכשיו יש לי בבית מפלצת ששונאת גברים.‬
‫למה באת לפה, חוליאן?‬
‫אני רוצה לסגור את הפרק הזה בחיי.‬
‫השארת אותו פתוח? מבחינתי, הוא נסגר מזמן.‬
‫לא בשבילי.‬
‫גם לא בשביל בוריס.‬
‫הוא מתחמק ממני.‬
‫נראה שלשנינו יש עניינים לא סגורים.‬
‫היינו כל כך מאושרים פעם…‬
‫כשהיינו ביחד.‬
‫ואתה היית מאושר עם המשפחה שלך.‬
‫אתה עדיין מרגיש אשם?‬
‫בגלל זה באת?‬
‫למען האמת, אני מרגיש אשם‬ ‫כי נתתי לך להחליט.‬
‫טוב. נראה לך שהייתי צריכה לקבל ממך אישור.‬
‫לא. אני מדבר על מה שקרה לי‬ ‫ועל מה שלא עשיתי.‬
‫פשוט נתתי לדברים להימשך.‬
‫מה חשבתי לעצמי…‬
‫אני לא יודע.‬
‫אין לי מושג.‬
‫שעם הזמן הכול יסתדר מעצמו.‬
‫חלפו כמעט 30 שנה.‬
‫חשבת שאם לא תדע…‬
‫איפה אנחנו, אנחנו פשוט ניעלם ותשכח מאיתנו.‬
‫לא. פחדתי.‬
‫פחדתי לעשות טעות, פחדתי לאבד הכול.‬
‫ופספסתי את ההזדמנות לראות את הבן שלי גדל.‬
‫מה הוא חושב שקרה? מה סיפרת לו?‬
‫סיפרתי לו את האמת.‬
‫שלאבא שלו תמיד הייתה משפחה אחרת,‬ ‫ושהוא בחר לחיות איתה.‬
‫שהייתי פחדן.‬
‫לא אמרתי לו שאתה פחדן,‬ ‫בן זונה או חרא של בן אדם.‬
‫נראה לי שהוא הבין את זה לבד.‬
‫טעיתי שבאתי לראות אותך?‬
‫באת לראות אותי?‬
‫או שבאת לבקש ממני שאשכנע אותו להיפגש אותך?‬
‫ואנדריאה? היא עדיין בחיים?‬
‫כן, כמובן. למה את שואלת?‬
‫מה אני יודעת? תמיד היה לה משהו.‬
‫השחלות שלה, האסתמה שלה,‬ ‫הדם שלה, בלוטת התריס שלה.‬
‫לא חשבתי שהיא תחזיק מעמד הרבה זמן.‬
‫אבל אני שמחה שהיא עדיין בחיים.‬
‫ומה איתך?‬
‫אני מניחה שאתה לא טס יותר.‬
‫לא, פרשתי לפני שש שנים.‬
‫הטיסה האחרונה שלי הייתה ב-25 בדצמבר 2019.‬
‫אני לא יודעת למה, אבל יש לי…‬
‫הרגשה…‬
‫שנטשת את רוב המטוסים…‬
‫אם לא את כולם.‬
‫זה לא ככה?‬
‫אדם בשם חוליאן ארג'ה בא היום.‬
‫לאבא שלך לא קוראים חוליאן?‬
‫מתי הוא בא?‬
‫בשש וחצי, כשחזרתי מבבה.‬
‫הוא חיכה בחוץ במכונית כחולה.‬
‫היי.‬
‫אתה מקשיב?‬ ‫-כן.‬
‫הוא בא למרכז המבקרים.‬
‫אחרי 28 שנים. אדם נהדר, לא?‬
‫בוקר טוב, אני מחכה בקוצר רוח לסיור.‬
‫שלום, בוקר טוב. אתם יכולים להתקרב?‬
‫בוקר טוב. ברוכים הבאים.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫אני בוריס, והיום אהיה המדריך והקפטן שלכם.‬
‫מה המצב?‬ ‫-מחכים לעוד שניים וזהו.‬
‫הקבוצה הראשונה בבוקר היא האהובה עליי,‬
‫כי אתם אלה שהתעוררו מוקדם.‬
‫אז אני מניח‬ ‫שכולכם מוכנים למנת אדרנלין, נכון?‬
‫ואם לא, תצטרכו להתמודד עם זה.‬
‫לוקאס ובאוטיסטה?‬
‫היי. סליחה, התעוררנו מאוחר.‬
‫כן, אני רואה. היי.‬
‫תיכנסו שניכם. בקרוב תתעוררו.‬
‫קדימה.‬
‫- טיולי הרפתקאות -‬
‫- מאריאלה, הפארק הלאומי איגואסו -‬
‫טוב, חבר'ה, תתכוננו למקלחת.‬
‫אני מבקש מאלה שעומדים לשבת ולהחזיק חזק.‬
‫מעכשיו אסור לאף אחד לעמוד, בסדר?‬
‫תאחסנו את כל החפצים שלכם,‬ ‫סלולריים, מצלמות, ארנקים.‬
‫שימו הכול בתיק שנתנו לכם, והכול יהיה בסדר.‬
‫טוב, יוצאים לדרך.‬
‫לעזאזל.‬
‫אני מצטער שנרשמתי לסיור בלי להגיד לך.‬
‫אני בדרך כלל לא עושה דברים כאלה,‬ ‫אבל עלינו לדבר.‬
‫אין לנו על מה לדבר.‬ ‫-אני חושב שיש.‬
‫יכולת להעיף אותי מהסיור,‬ ‫אבל לא עשית את זה.‬
‫למה באת?‬
‫כדי לראות אותך.‬
‫אני רוצה להזמין אותך למשקה אחרי העבודה.‬
‫למה שאסכים?‬
‫אתה צריך מנורת קיר חדשה.‬
‫כמה זמן היא כבר מהבהבת?‬
‫אין לי מושג, אבל אתה בטח יודע‬ ‫שהאדם הוא יצור של הרגלים.‬
‫הרגלים רעים, נכון?‬
‫רוצה לתקן את המנורה? לך על זה.‬
‫אפשר לדבר על זה?‬
‫שאלתי אם אפשר לדבר על זה.‬
‫זה תלוי.‬
‫זה תלוי?‬
‫טוב, סוף הדיון.‬
‫לא נריב על זה עכשיו. אנחנו עדיין בסדר, לא?‬
‫הוא הצטרף לסיור.‬ ‫-לא.‬
‫לא.‬ ‫-לא סיפרת לי את זה.‬
‫זה מדהים.‬
‫אני מחבב את הבחור הזה.‬
‫ומה?‬
‫כלום.‬
‫סתם עוד משתתף בסיור.‬ ‫-מה זאת אומרת "כלום"?‬
‫אבא שלך הוא לא כמו היתר.‬
‫דיברתם?‬
‫לא. הוא ניסה, אבל לא.‬
‫אלבה, הבחור הזה ממש מטומטם.‬
‫בן זונה, מה אתה זורק עלבונות?‬
‫בוריס.‬
‫אתה לא סקרן לגלות למה הוא בא לראות אותך?‬
‫לא.‬ ‫-אתה שקרן.‬
‫אל תעמיד פנים שלא אכפת לך.‬
‫זה בלתי אפשרי. הוא אבא שלך. והוא כאן.‬
‫איך אתה יכול להגיד שלא אכפת לך?‬ ‫אבא שלך אולי היה בן זונה,‬
‫חלאה, חתיכת חרא או איך שלא תרצה לקרוא לו.‬
‫זה בסדר, אבל הוא עדיין אבא שלך.‬
‫הבנת? והחיים לא קלים. הם מאבק.‬
‫הם כל כך קשים.‬
‫בחייך.‬ ‫-וזה מצדיק הכול?‬
‫כן? אנחנו הורסים את מה ואת מי‬ ‫שאנחנו רוצים כי החיים הם מאבק, וזהו.‬
‫אתה מאוד כועס על אבא שלך, אבל כן.‬
‫אין לך מושג‬ ‫כמה אתה מעצבן אותי כשאתה מדבר ככה.‬
‫תגיד את האמת?‬ ‫-זה איך שאתה מדבר, מניאק.‬
‫נראה לך שאתה יודע הכול?‬
‫עכשיו כשאתה זקן וגמור,‬ ‫אתה יכול לפלוט שטויות בלי חשבון? מה?‬
‫לך לעזאזל, מניאק. לך ישר לעזאזל.‬
‫החיים לא כאלה פשוטים, אידיוט.‬
‫הם לא מתנה. צריך ביצים.‬
‫החיים נותנים לך הזדמנות מדהימה.‬
‫אני מקווה שתבין את זה.‬
‫לכי לדבר איתו.‬
‫כן?‬ ‫-כן, הוא צריך אותך.‬
‫בסדר. תהיה בקשר.‬
‫מה אימא שלי עושה כאן?‬
‫מה את עושה פה? מה קרה?‬ ‫-כלום.‬
‫החבר שלי עזב והרגשתי בודדה,‬ ‫אז חשבתי לבוא להשתכר עם הילדים.‬
‫וודקה פלפל, לשיחה חריפה.‬
‫הוא בא לראות אותך?‬
‫הוא ביקש שתשכנעי אותי להיפגש איתו, לא?‬
‫חשוב שתדברו.‬
‫באמת, אתה צריך לדבר איתו.‬
‫הוא שוהה במלון סנט ג'ורג'.‬
‫סנט ג'ורג'… הוא בן זונה.‬
‫חכה, אבוא איתך.‬ ‫-לא.‬
‫לטי, הוא לא במיטבו. בבקשה.‬ ‫-לא.‬
‫לא.‬
‫אתה לא מקשיב כשמדברים איתך?‬
‫אמרתי לך ללכת הביתה,‬ ‫והלכת לראות את אמא שלי?‬
‫תקשיב לי טוב. אתה לא קיים יותר,‬ ‫לא בשבילה ולא בשבילי. זה ככה כבר שנים.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה כאן?‬
‫סילקו אותך מהבית ואתה צריך מקום לגור בו‬ ‫עכשיו כשאתה זקן, חתיכת חרא שכמוך?‬
‫דפקתי הכול.‬
‫התנהגתי איום ונורא, ואני מבקש שתסלח לי.‬
‫אבל גם אם אתה שונא אותי,‬ ‫גם אם תירק לי בפרצוף, אתה עדיין הבן שלי.‬
‫ומותר לי לבקש ממך סליחה פנים אל פנים.‬
‫היי! תפסיק!‬
‫מה אתה עושה? היי! תפסיק!‬ ‫-די. תפסיק. אל תרביץ לו.‬
‫תתקשר למשטרה. קדימה.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-מי סיפר לכן?‬
‫הלכנו למלון. אמרו לנו שאתה כאן.‬
‫אתה בטוח שאתה בסדר?‬
‫כן.‬ ‫-מה אתה? פרא אדם? ניאנדרטל?‬
‫היית אמור רק לדבר. אתה לא יודע לדבר?‬
‫לא לימדו אותך?‬
‫לא למדת?‬ ‫-לטי.‬
‫מה הרופאים אמרו?‬ ‫-לא יודע, הם בודקים אותו.‬
‫המלון הגיש תלונה במשטרה, לידיעתך.‬
‫יעמידו אותך לדין על רצח אב.‬ ‫-לטי, די. הוא לא הרג אותו.‬
‫אנחנו לא יודעים את זה.‬ ‫-טוב, תירגעי.‬
‫אתה תירגעי, ילד.‬
‫מי האלים כאן?‬
‫מי מסתובב ומרביץ לאבות?‬
‫אתה. לא אני, אתה.‬ ‫-משפחתו של חוליאן ארג'ה?‬
‫זה אנחנו.‬ ‫-את אשתו?‬
‫לא.‬
‫אני הבאתי אותו. אני הבן שלו.‬
‫והתוקף. והוא גם הבן שלי.‬
‫לפני 35 שנה הבאתי אותו לעולם עם הקורבן.‬
‫איך חוליאן, דוקטור?‬ ‫-הוא במצב קשה.‬
‫אבל יציב, בהתחשב במצבו.‬
‫יש לו חבורה בלחי וצלע שבורה.‬
‫אתה מטורף.‬
‫הוא מורדם עכשיו.‬
‫אני רוצה לדבר בהקדם האפשרי‬ ‫עם הרופא המומחה שמטפל בו.‬
‫איזה רופא מומחה?‬
‫הוא עובר טיפול בסרטן.‬
‫הוא היה מספר לך אם לא היית דופק לו מכות.‬
‫שטן מסכן.‬
‫הוא לא היה בקשר עם אבא שלו הרבה זמן,‬
‫אז הוא לא ידע.‬
‫אלה בחיים.‬ ‫-כן.‬
‫בוקר טוב. איך אתה מרגיש?‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫בסדר.‬
‫ניתן לך משכך כאבים אחד ביום, בסדר?‬
‫מאחד עד עשר, כמה כואב לך?‬
‫חמש.‬
‫נרדמתי.‬ ‫-כמה זמן את פה?‬
‫לא הרבה.‬ ‫-היא הייתה פה כל הלילה.‬
‫אני לא יודעת איך להתנצל בפניך. באמת שלא.‬
‫אני לא יודעת למה הוא עשה דבר כזה.‬
‫את כן יודעת.‬
‫ברגע שהרופא יגיע, הוא יבוא לראות אותך.‬
‫יביאו לך ארוחת בוקר.‬
‫אפשר לקבל אספרסו כפול?‬
‫השירות מיועד רק למטופלים, גברתי.‬
‫בסדר.‬
‫תסלחו לי.‬
‫כלבה, ביקשתי רק קפה,‬ ‫לא ארוחת בוקר קונטיננטלית.‬
‫את יכולה לשתות מהתה שלי.‬
‫לא, אל תדאג. אקנה קפה אחר כך. זה בסדר.‬
‫אוי.‬
‫אני בטח נראית זוועה.‬
‫תודה שנשארת.‬
‫זה המעט שיכולתי לעשות.‬
‫אחרי מה שקרה,‬ ‫לא יכולתי להשאיר אותך תקוע בבית החולים.‬
‫אתמול בלילה חשבתי,‬
‫שאם אף אחד לא היה עוצר אותו,‬ ‫אולי לא היינו מדברים עכשיו.‬
‫איפה הוא עכשיו?‬
‫בתחנת המשטרה. עצרו אותו.‬
‫למה? מי הגיש תלונה?‬
‫עובדי בית המלון.‬
‫מה שקרה היה ממש שערורייה.‬
‫הם ייתנו לך עכשיו חדר בחינם עד יום מותך.‬
‫זה לא יעלה להם הרבה.‬
‫אני מצטערת. לא התכוונתי…‬
‫אתה יודע,‬ ‫ביטויים מסוימים פשוט נפלטים מהפה.‬
‫מצטערת. לא התכוונתי…‬
‫הוא לפחות נהג כשורה כשהביא אותך לכאן.‬
‫אתה לא זוכר.‬
‫כמובן שלא תזכור.‬ ‫איבדת את ההכרה, מסכן שכמוך.‬
‫למרות שהוא מתנהג כמו חיה לפעמים,‬
‫לילד יש לב של זהב.‬
‫הוא גבר הגון וטוב.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫תראה אותך.‬ ‫-לא, אני בסדר. תירגעי.‬
‫היי, אבא.‬ ‫-היי.‬
‫למה הוא הרביץ לך? הוא חיה.‬
‫לפעמים חיה פצועה יכולה להיות תוקפנית.‬
‫שלום, לטיסיה.‬
‫שלום, אנדריאה.‬
‫אני לוסיאנה.‬
‫לולה.‬
‫נעים להכיר.‬
‫מי סיפר לכן? המשטרה? המלון?‬ ‫-אני.‬
‫קרה לך משהו חמור.‬ ‫הן משפחה, והן היו צריכות לדעת.‬
‫השתמשתי בטלפון שלך.‬
‫אתה בוטח מאוד באנשים, אין לך סיסמה.‬
‫הסתכלתי ב"מועדפים",‬ ‫והשם הראשון שם היה אנדריאה.‬
‫טוב, אני משאירה אותך בידיים טובות.‬
‫אם תצטרכו משהו, תתקשרו אליי.‬
‫תודה.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫וואו.‬
‫זה שלך.‬
‫שלום, בוריס.‬
‫אני אנדריאה, אשתו של חוליאן.‬
‫המלון ביטל את האישומים.‬
‫חוליאן ביקש מהם.‬
‫בדרך לקחת את הוואן. איפה את?‬
‫אצל בבה.‬
‫בסדר.‬
‫אגיע עוד מעט.‬ ‫-אתה בסדר?‬
‫כן, כן. הכול טוב.‬
‫יופי. אני מחכה לך פה.‬ ‫-בסדר, ביי.‬
‫אשתך, חברה או ידידה?‬
‫חברה.‬
‫נורת הדלק שלך דולקת.‬
‫כן.‬
‫בכל השנים האלה שהוא לא ביקר אותך,‬
‫היה נראה שמשהו מעיק עליו.‬
‫כאילו יש לו עניינים לא סגורים.‬
‫הוא לא דיבר על זה, אבל קלטתי את זה.‬
‫לנו הנשים יש אינטואיציה חזקה.‬
‫ולפעמים אנחנו גם טיפשות.‬
‫מתי גילית?‬
‫במשך הרבה זמן חשדתי‬ ‫שיש לו רומן עם אימא שלך,‬
‫וידעתי כשהוא הפסיק לטוס‬ ‫בקו מבואנוס איירס לסלטה.‬
‫הוא עבד בקו הזה במשך שנים‬ ‫ולא היה מוכן לוותר עליו בשום אופן.‬
‫יום אחד זה השתנה.‬
‫וגם הוא השתנה.‬
‫לילה אחד, כשעמדנו ללכת לישון,‬
‫הוא התחיל לרעוד כמו עלה נידף‬ ‫וביקש שאחבק אותו.‬
‫חיבקתי אותו חזק מאוד.‬
‫הוא התחיל לבכות כמו ילד.‬
‫הוא סיפר לי הכול.‬
‫על הקשר שלו עם אימא שלך שנמשך שמונה שנים,‬
‫ושהם נפרדו.‬
‫הוא לא הזכיר אותי, מה?‬
‫חשדתי.‬
‫גיליתי עליך לפני כמה חודשים,‬
‫כשאמרו לנו שהסרטן של חוליאן סופני.‬
‫ממש כעסתי.‬
‫יש לו ילד בן 30 ומשהו,‬ ‫ולא ידעתי על זה כלום.‬
‫כמובן.‬
‫אפשר לסלוח על רומן, אבל לא על ילד.‬
‫ככה זה, נכון?‬
‫לא.‬
‫לא, אני לא יודעת.‬
‫אבל עכשיו זה כבר לא קשור אליי.‬
‫זה בינך לבינו.‬
‫- אימא -‬
‫- אני יודעת ששחררו אותך.‬ ‫למה אתה לא עונה? -‬
‫צהריים טובים.‬ ‫-צהריים טובים.‬
‫מכל מלא, בבקשה.‬ ‫-בנזין או סולר?‬
‫בנזין.‬ ‫-סולר.‬
‫סולר.‬
‫זה בטח קשה לך.‬
‫הוא היה בן הזוג שלי כל חיי.‬
‫עכשיו הוא עומד למות לפניי.‬
‫ואני אהיה איתו…‬
‫עד הסוף, בכל דרך שאוכל.‬
‫אחת הדרכים היא לשכנע אותי לסלוח לו, נכון?‬ ‫-לא.‬
‫אף אחד לא יכול לבקש ממך לסלוח לו.‬ ‫אני לא יכולה.‬
‫אבל אני כן יכולה‬ ‫לבקש ממך להקשיב למה שיש לו לומר.‬
‫זה הכול.‬
‫אולי זו הזדמנות גם בשבילך, לא?‬
‫אני מניחה שיש לך הרבה מה לומר לו.‬
‫אם תרשה לעצמך לדבר איתו,‬
‫החיים שלך ישתפרו. תאמין לי.‬
‫והוא ימות עם הרגשה טובה.‬
‫אימא, זה אני. תפתחי.‬ ‫-די, פריידיי!‬
‫קדימה. תפתחי.‬
‫מה לעזאזל…‬
‫מה הבעיה?‬ ‫-כלום.‬
‫שלוש שיחות שלא נענו‬ ‫והודעה ממך שאת לא בסדר זה כלום?‬
‫לקח לך שעתיים להגיע.‬
‫יכולתי למות ולקום לתחייה שבע פעמים…‬ ‫להיוולד מחדש, מה שלא יהיה.‬
‫תפתחי את הדלת. אל תעצבני.‬
‫את לא ילדה, אימא. תפתחי לי את הדלת או מה?‬
‫תפסיקי לשחק משחקים.‬
‫די, פריידיי! זה אח שלך, לעזאזל.‬
‫לפעמים בא לי להרדים אותה.‬
‫חיה מסכנה. היו לה חיים קשים.‬
‫את שוב מעשנת?‬
‫התחלתי לפני שישה חודשים, כשנפרדתי מאלכס.‬
‫לא קראו לו אלכסיס?‬
‫אלכסיס.‬
‫תחבק אותי.‬ ‫-אלוהים.‬
‫את אינטנסיבית.‬
‫בחייך, טמבל.‬ ‫כמה פעמים חיבקתי אותך ב-35 השנים האחרונות?‬
‫בסדר.‬
‫החיבוקים שלך טובים.‬
‫זהו, מספיק.‬
‫אבא שלך ידע לחבק מצוין.‬
‫כשהוא חיבק אותי,‬ ‫הרגשתי שאני לא מפחדת מכלום.‬
‫הוא גרם לי להרגיש בטוחה.‬
‫אני לא רוצה שהוא ימות.‬
‫לא מוצא חן בעיניי שהוא הולך למות.‬
‫אהבתי אותו מאוד, אתה יודע?‬
‫והוא אהב אותי.‬
‫וגם אותך.‬
‫- בית החולים קוסטל -‬
‫מי אתה? אסור לך להיות כאן.‬
‫אני הבן שלו.‬
‫יש לך אישור?‬ ‫-זה בסדר.‬
‫הוא לא יישאר הרבה זמן. בבקשה.‬
‫שתי דקות, כי אני עלולה להסתבך.‬
‫אמרו לי שאתה חולה.‬
‫כן.‬
‫מאוד.‬
‫היית בא גם אם לא היית גוסס?‬
‫אני לא יודע.‬
‫סלח לי, בני.‬
‫בכל אופן, אני…‬
‫אני זז.‬
‫לא ידעתי שאתה כל כך חולה, אחרת…‬
‫זה הגיע לי.‬
‫אני בדיוק הולך.‬
‫תבטל את הסיור הבא שלי.‬ ‫-למה?‬
‫תבטל אותו.‬
‫כבר הזמנתי את הכרטיסים ואת שתי ההסעות,‬
‫מכאן לשדה התעופה ומשדה התעופה הביתה.‬
‫כן?‬
‫כן, הוא יכול לעלות. תודה.‬
‫מי זה?‬
‫בוריס.‬ ‫-מה הוא עושה פה?‬
‫אתה לא רוצה שהוא יעלה?‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫חשבתי ש…‬ ‫-זה בסדר.‬
‫תעזרי לי לעבור לכיסא שם.‬ ‫-בסדר.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫אני מקווה שאני לא מפריע.‬ ‫-לא, אתה לא מפריע לנו.‬
‫תיכנס.‬
‫תודה.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫אימא שלי אמרה לי שישחררו אותך אחר הצהריים,‬
‫אבל בבית החולים אמרו לי‬ ‫ששחררו אותך לפני הצהריים.‬
‫הלכת לבית החולים?‬
‫כן, למקרה שתצטרכו טרמפ או משהו כזה. כן.‬
‫איך אתה מרגיש?‬
‫הרבה יותר טוב.‬
‫הרבה יותר טוב, תודה לאל.‬
‫אפשר להזמין שירות חדרים אם אתה רוצה.‬ ‫הקפה לא רע.‬
‫שב.‬
‫תודה. לא, אני בסדר.‬
‫אני צריך לחזור בקרוב. יש לי סיור בחמש.‬
‫איך הולך לך? טוב?‬
‫כן.‬
‫כן, הכול בסדר.‬
‫אתה יודע מתי תחזור לבואנוס איירס?‬
‫מחר.‬
‫יש לך תוכניות לערב?‬ ‫-לא.‬
‫אם אתה רוצה, נוכל לאכול ארוחת ערב.‬ ‫-כן, אני רוצה.‬
‫נשתה קצת יין‬
‫ונדבר קצת.‬
‫מותר לך לשתות אלכוהול?‬ ‫-אני על מורפיום…‬
‫בסדר.‬
‫אתה רוצה לצאת לאנשהו?‬
‫אפשר גם להזמין לכאן‬ ‫או שאביא אוכל ונאכל כאן.‬
‫לא, בוא נצא.‬ ‫-כן?‬
‫בוא נצא, כן.‬
‫שמונה מתאים לך?‬
‫אחכה לך בשמונה, מוכן ומגונדר.‬
‫אז נתראה בערב.‬ ‫-טוב.‬
‫אתה מתכוון ללבוש ז'קט או בלייזר?‬
‫בלייזר.‬
‫איזה אוכל טעים.‬
‫אני זוכר שהיית עושה את זה.‬
‫עושה מה?‬
‫מה עוד אתה זוכר?‬
‫כמה דברים, לא הרבה.‬
‫הכול בסדר כאן?‬ ‫-הכול בסדר. תודה.‬
‫ואתה?‬
‫מה אתה זוכר?‬
‫כמה דברים, לא הרבה. בדיוק כמוך.‬
‫לפני כמה ימים‬ ‫אימא שלך הזכירה לי את משחק הענק.‬
‫אתה זוכר את משחק הענק?‬
‫בכל פעם שאני רואה ילד על כתפי אביו.‬
‫ממרומי הכתפיים ראית מקומות מופלאים.‬
‫את האמזונס, את צוק גיברלטר.‬
‫הכי אהבתי את החומה הסינית.‬ ‫-הקולוסוס מרודוס.‬
‫הוא חרב לפני 2,000 שנה, אבל ראית אותו.‬
‫ראיתי את ארגנטינה‬ ‫במונדיאל של 1994 מהכתפיים שלך.‬
‫נכון.‬
‫בכיתי באותו היום.‬
‫ואני עדיין זוכר את האחות‬ ‫שלקחה את דייגו לבדיקת הסמים.‬
‫השם שלה היה סו קרפנטר.‬
‫הכלבה הזאת.‬
‫וגם יש לי זיכרונות‬
‫מימי הולדת,‬
‫מחגי מולד,‬
‫מערבי ראש השנה האזרחית,‬
‫מיום הילד, מיום האב.‬
‫אבל נראה לי…‬
‫שהמצאתי אותם.‬
‫יכולת לבוא מדי פעם.‬
‫לא, כי עזבתם את סלטה…‬
‫אחרי שנה וחצי בערך.‬
‫ולקח לי הרבה זמן עד שגיליתי איפה אתם.‬
‫חיפשתי אותך בפייסבוק.‬
‫אף פעם לא היה לי פייסבוק.‬ ‫-אבל היה לך אינסטגרם.‬
‫סוף סוף ראיתי אותך שם.‬
‫זה זעזע אותי לגמרי. הייתי בהלם מוחלט.‬
‫בתמונה האחרונה שלך שהייתה לי היית בן שבע,‬
‫ופתאום מצאתי ילד בן 23.‬
‫רוצה עוד?‬ ‫-לא, אני בסדר.‬
‫אתה יודע…‬
‫כשסיימתי את התיכון,‬
‫נסענו לברזיל לחגוג את סיום הלימודים.‬
‫היינו בשדה התעופה כדי לעלות על הטיסה לריו.‬
‫חשבתי שראיתי אותך עם טייס אחר.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אז עקבתי אחריך קצת.‬
‫ובדיוק כשעמדת לעלות למטוס,‬ ‫צעקתי "חוליאן ארג'ה".‬
‫הסתובבת.‬
‫הבנתי שזה אתה.‬
‫הסתכלת מסביב, אבל לא ראית אותי.‬
‫למה לא באת להגיד שלום?‬
‫היית אומר לי שלום?‬ ‫-בטח.‬
‫הייתי נותן לך חיבוק ענק.‬
‫טוב. במקום זה התחבאתי.‬
‫פחדתי.‬
‫אמא שלך הייתה מכינה‬ ‫פלאן מצוין רק מחלבונים.‬
‫היא עדיין מכינה אותו?‬
‫לא, תודה לאל.‬
‫הוא היה ממש טעים.‬
‫אתה צוחק? הוא היה מגעיל.‬
‫היא גרועה בבישול. היא לא אוהבת לבשל.‬
‫לא, היא נמנעת מהמטבח כמו ממגפה.‬
‫יודע מה היא אמרה לי כשאמרתי שאני רעב?‬
‫לא.‬
‫"זה יעבור."‬
‫לא.‬
‫בשלנית גרועה ואימא רעה.‬ ‫-היא ממש טיפוס.‬
‫אני רוצה לשמוע מה אתה חושב שקרה אז.‬
‫זה לא משנה מה אני חושב על העבר.‬
‫מעניין אותי רק מה שקורה עכשיו.‬
‫ומה קורה עכשיו?‬ ‫-זה.‬
‫תגדיר "זה".‬
‫אתה ממש מעצבן, גבר.‬ ‫-ואתה ממש סגור, גבר.‬
‫מה זה?‬
‫אבא ובן שמחדשים קשר‬ ‫אחרי 28 שנה במסעדה רועשת.‬
‫זה מה שזה.‬
‫וזהו?‬
‫העובדה שאתה גוסס לא משנה את מה שקרה.‬
‫צודק.‬
‫אתה כן מאוד.‬
‫יכולת לשקר לי ולא עשית את זה.‬
‫אני לא כאן מתוך רחמים.‬
‫אני רוצה להיות פה.‬
‫רק שתדע, בסדר?‬
‫עשרים ואחת שנה עם הבחורה הזאת,‬ ‫והלהבה בינינו לא כבתה.‬
‫ואנחנו עוד יודעים‬ ‫ללבות את האש כמו שצריך, לא?‬
‫- דג על האש -‬
‫רוצה לשתות כוסית לפני השינה‬ ‫או שאחזיר אותך?‬
‫מה שתחליט יתאים לי.‬
‫בטוח? אתה נראה קצת מותש.‬
‫בוא נמשיך.‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬
‫כמה זמן אתה עם מצ'ו?‬
‫שנה וחצי.‬
‫ואתה מאוהב בה?‬
‫אנחנו בסדר בינתיים.‬
‫מה תגיד אם אומר לך‬ ‫שלטיסיה היא האישה שהכי אהבתי בחיי?‬
‫שהיית אידיוט.‬
‫נכון.‬ ‫-כן.‬
‫התחרטת פעם על זה?‬
‫על כל הסאגה הזאת?‬
‫לא, אף פעם לא. אפילו לא פעם אחת.‬
‫לא.‬
‫זה היה חייב להיפסק בשלב כלשהו.‬
‫זה לא היה הוגן כלפי אף אחד.‬
‫הרגשתי נורא כי כשהייתי איתכם…‬
‫תמיד חשבתי שאולי זו הפעם האחרונה.‬
‫ואז חזרתי לבואנוס איירס‬ ‫והמשכתי בחיי האחרים כאילו כלום לא קרה.‬
‫לילות רבים שכבתי במיטה ער,‬
‫וחשבתי מה עליי לעשות.‬
‫מעולם לא אהבתי את אנדריאה‬ ‫כמו שאהבתי את אמא שלך.‬
‫אבל הקשר שלנו היה יציב.‬
‫ללא תנאים.‬
‫הייתי מסתכל עליה ישנה לצידי,‬
‫רגועה, מתעלמת מכל מה שקרה בזמנו.‬
‫הייתי הולך לחדר של הבנות שלי.‬
‫ומתבונן בהן.‬
‫הרגשתי כמו בן זונה אמיתי.‬
‫לא יכולתי לזנוח אותן.‬
‫אתה חתיכת מניאק.‬
‫לא, חכה.‬ ‫-לא, תעזוב אותי.‬
‫תן לי לסיים. למה אתה חושב שאני פה?‬
‫כדי לוודא שאימא שלי ואני נסלח לך‬ ‫על כל החרא שעשית לפני שתמות.‬
‫זו הסיבה שאתה כאן.‬
‫חלאה.‬
‫בוריס.‬
‫אל תלך, בבקשה. תקשיב לי.‬ ‫-אתה לא יכול להרפות.‬
‫אתה לא מבין?‬
‫אתה לא מפסיק לדבר‬ ‫על לטיסיה, אנדריאה והבנות שלך.‬
‫ומה איתי?‬
‫מה איתי, בן זונה?‬
‫אימא שלי שלחה אותך לעזאזל‬ ‫כי נמאס לה לחכות, לא אני.‬
‫אז אתה יכול ללכת להזדיין.‬
‫חיכיתי הרבה זמן‬ ‫לפני שהבנתי שאתה לא הולך לחזור.‬
‫אל תגיד "חזרתי עכשיו",‬ ‫כי אכסח לך את הצורה,‬
‫ואף אחד לא יעצור אותי הפעם.‬
‫אתה אגואיסט מסריח. שניכם כאלה.‬
‫אתה והאימא המשוגעת שלי.‬
‫היא תמיד ידעה‬ ‫שלא תעזוב את המשפחה שלך ותבוא לחיות איתנו.‬
‫וכשנכנסה להיריון,‬ ‫היא בכל זאת החליטה ללדת אותי.‬
‫בגלל שרצתה לחתום‬ ‫את האהבה ביניכם עם ילד. לא?‬
‫כן. ואז כולם היו חייבים להעריץ אותה.‬
‫"איזו אישה, לטיסיה.‬
‫"כל כך אמיצה. תראו איך היא מגדלת ילד לבד."‬
‫הכלבה הזאת ממש הייתה אישה חזקה.‬ ‫אף אחד מכם לא חשב עליי. אפילו לא פעם אחת.‬
‫תסתכל עליי טוב,‬
‫כי זה הילד שהבאת לעולם‬ ‫עם האישה שהכי אהבת, מניאק.‬
‫ועכשיו אתה בא לכאן‬
‫כשנשארו לך רק עשר דקות לחיות?‬
‫כדי שאגיד לך שהכול בסדר?‬
‫אז כלום לא בסדר, ארג'ה.‬
‫אין סיכוי שזה יהיה בסדר.‬
‫תפסיק.‬
‫אתה צודק. אף אחד לא חשב עליך.‬
‫שנינו נהגנו בחוסר אחריות.‬
‫אני הרבה יותר מאימא שלך, כמובן.‬
‫הסתרתי אותך מאשתי ובנותיי‬ ‫כדי להגן על עצמי.‬
‫התנהגתי בצורה אנוכית ונוראית.‬
‫בדיוק כמו שניסיתי להיות חלק‬ ‫משתי המשפחות בידיעה שזה בלתי אפשרי,‬
‫ככה באתי לבקש ממך שתסלח לי…‬
‫בידיעה שזה כבר מאוחר מדי.‬
‫רק בן זונה דפוק בראש…‬
‫לא יודע, פסיכופת…‬
‫ינסה להרוס בכוונה את החיים של הילד שלו.‬
‫ואני נשבע לך…‬
‫שאני לא אדם כזה.‬
‫עוד ויסקי, בבקשה.‬
‫תביא גם לי.‬
‫יותר טוב?‬
‫מלון או בית חולים?‬ ‫-לא.‬
‫לא למלון או לא לבית חולים?‬ ‫-בית חולים.‬
‫טוב, לבית חולים.‬ ‫-לא!‬
‫לא לבית החולים!‬ ‫-בסדר.‬
‫בסדר, ניסע למלון. לא הבנתי אותך. סליחה.‬
‫בוא.‬
‫המצב שלי הולך רק להחמיר.‬
‫אני צריך למצוא דרך למות בכבוד.‬
‫אני רוצה מוות ראוי.‬
‫אתה היחיד שאני יכול לבקש ממנו עזרה.‬
‫הבנות שלי בחיים לא יעזרו לי בזה,‬
‫ואשתי בטח שלא.‬
‫התגרית בי בכוונה?‬
‫מתי?‬ ‫-אל תשחק אותה תמים.‬
‫ניסית לגרום לי להרוג אותך במכות?‬
‫רק דיברתי איתך על למות בכבוד.‬
‫הטענה שלך אבסורדית לגמרי.‬ ‫-ולבקש ממני להרוג אותך זה הגיוני?‬
‫בנוסף לטראומת הנטישה,‬ ‫אצטרך להתמודד עם זה שהרגתי אותך?‬
‫אני רק צריך עזרה להתאבד.‬
‫זו לא הוצאה להורג.‬
‫אתה מדהים.‬
‫אתה עוזב מתי שמתחשק לך,‬ ‫חוזר מתי שמתחשק לך, מת מתי שמתחשק לך.‬
‫יש לי זכות לבחור בדיוק איך‬
‫ומתי אני אמות.‬
‫סליחה. אני מצטער.‬
‫אני…‬
‫אני מבקש יותר מדי.‬
‫אני לא חושב בצלילות‬ ‫עם כל התרופות שבגוף שלי.‬
‫תסלח לי, באמת.‬
‫קח אותי למלון.‬
‫טוב, תודה רבה על הערב הזה.‬
‫אני לא יודע אם זה נחשב לנס קטן‬
‫או לטרגדיה קטנה…‬
‫אבל בשביל זה באתי.‬
‫תודה.‬
‫אני ממש גאה שאתה הבן שלי.‬
‫לא. אני אסתדר.‬
‫אני בסדר.‬
‫לא, בוא.‬
‫בוא.‬
‫לאט.‬
‫הדבר המשמעותי היחיד‬ ‫שנשאר לאבא שלך לעשות הוא למות.‬
‫הוא יודע איך?‬
‫לא יודע. הוא לא דיבר על זה.‬
‫הוא מפחד?‬
‫נראה לי שכן. אני לא יודע.‬ ‫-מה אתה חושב?‬
‫לא יודע, גבר. לא יודע.‬
‫אני יכול רק לנחש, כי אני לא מכיר אותו.‬
‫עם השיקוי הנכון, אפשר לזכות בסוף מושלם.‬
‫אני מבין שחשבת על זה?‬
‫כן.‬
‫בחייך, בבה.‬
‫הכנתי חמישה בקבוקים של השיקוי הזה.‬
‫ארבעה…‬
‫כבר אינם.‬
‫הם התקלקלו או נשברו.‬
‫נשאר לי אחד.‬
‫רוצה אותו?‬ ‫-לא.‬
‫לא. תודה, אבל לא.‬ ‫חוץ מזה, זה מאוחר מדי. הוא כבר עזב.‬
‫מי כבר עזב?‬ ‫-אבא שלי. הוא חזר לבואנוס איירס.‬
‫אבא שלך חי בבואנוס איירס?‬
‫כן.‬
‫אז הוא לא מת?‬
‫תפסיק לבלבל לי במוח.‬
‫אבא שלך חי.‬
‫זה אומר שיש לך זמן‬ ‫לעזור לו למות כמו שהוא רוצה.‬
‫- אשלגן -‬
‫מה עכשיו?‬ ‫-אבא שלך.‬
‫הוא עדיין לא מת. אל תיבהל. הוא עדיין כאן.‬
‫מה הכוונה, הוא עדיין בעיר או עדיין בחיים?‬ ‫דברי ברור. לא הבנתי.‬
‫הוא כאן. כאן באיגואסו. הוא לא עזב.‬
‫הוא חזר לבית החולים.‬
‫וכן, הוא עדיין בחיים,‬ ‫אבל לא לעוד הרבה זמן.‬
‫בסדר.‬
‫אני בדרך.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫רק עכשיו שמעתי שלא יכולתם לטוס.‬
‫כן. חוליאן התעורר והרגיש לא טוב.‬
‫דיברנו עם הרופא בבואנוס איירס‬ ‫ועם הרופא כאן,‬
‫והם החליטו שעדיף שהוא יעביר‬ ‫כמה ימים בבית החולים כדי להתחזק.‬
‫זו לולה, הבת הבכורה שלי.‬
‫שלום. אנחנו סוף סוף נפגשים.‬
‫כן.‬
‫הוא ממש שמח שיצאתם ביחד. זה עשה לו טוב.‬
‫אז את לא יודעת כמה ימים תישארו?‬
‫לא. אני מניחה שיומיים-שלושה.‬
‫אבל אני עוזבת.‬
‫בעלי נוסע למקסיקו בענייני עבודה,‬ ‫ויש לנו שני ילדים.‬
‫אתה רוצה לראות אותו?‬
‫הוא ישמח מאוד לראות אותך שוב.‬
‫בסדר.‬
‫אני אלווה את לולה החוצה ואנסה למצוא מים.‬
‫אולי יום אחד ניפגש ונדבר, בסדר?‬
‫אני בטוחה שיהיה לנו הרבה על מה לדבר.‬ ‫-כן. אני בטוח.‬
‫ביי, בוריס.‬
‫טיסה נעימה.‬ ‫-תודה.‬
‫תזדרז.‬
‫שעות הביקור כמעט הסתיימו.‬
‫אפשר להיכנס?‬
‫מה קרה?‬
‫הם לא נתנו לטייס לעלות למטוס?‬
‫הטייס לא ממש במצב לטוס.‬
‫אתה משתכר מכלום.‬
‫אימא שלך בדיוק עזבה.‬ ‫-כן, נתקלתי בה.‬
‫כל הנשים שלך בבת אחת?‬
‫הכול בסדר?‬
‫אין להן על מה לריב יותר.‬
‫תקשיב לי.‬
‫תדאג לה.‬
‫מותק, אני זזה.‬
‫אראה אותך אחר כך?‬
‫אולי. נראה.‬
‫טוב, בסדר. אוהבת אותך.‬
‫היי.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫השתעממתי וחשבתי לבוא לארח לך חברה.‬
‫מה אתה עושה? מנסה לברוח?‬
‫לא, אני רק…‬
‫הייתה שם ציפור.‬
‫ציפור?‬ ‫-כן.‬
‫אבל החלון סגור.‬
‫אתה בסדר?‬
‫לא.‬
‫למה שלא תשכב?‬
‫אני צריך להשתין.‬
‫אני לא יכול.‬
‫כל יום משהו נוסף בגוף שלי מפסיק לתפקד.‬
‫תירגע. אם תחשוב על זה יותר מדי,‬ ‫לא תצליח להשתין.‬
‫רואה?‬
‫כל הכבוד. תראה איזה זרם, קשישי.‬
‫אתה חושב שיש משהו אחרי זה?‬
‫אחרי מה?‬
‫אחרי החיים.‬
‫תראה…‬
‫אני לא יודע.‬
‫אתה עדיין צעיר מאוד.‬
‫זה משהו שמתחילים לחשוב עליו מאוחר יותר.‬
‫או כשמקבלים אבחנה סופנית, כמו במקרה שלי.‬
‫אתה אולי עוד תופתע.‬
‫אני חושב על זה כבר די הרבה זמן.‬
‫למען האמת, כשסבא שלי חואן מת,‬ ‫אני זוכר שלא הצלחתי…‬
‫לא הצלחתי להבין שהוא כבר לא כאן יותר.‬
‫אני לא מסוגל לדמיין שהתודעה שלנו…‬
‫התחושות שלנו, המראות והקולות האלה,‬
‫פשוט נפסקים, וזהו זה.‬
‫מה? הכול נהיה שחור?‬
‫ריק מיידי? שום כלום?‬
‫זה לא ככה כשאנחנו ישנים?‬
‫כן ולא.‬
‫כי אנחנו גם חולמים.‬
‫לא.‬
‫אני לא חושב שאנחנו מתים לגמרי.‬
‫הגוף מת, זה בטוח, אבל‬
‫האנרגיה הזאת, התודעה, ממשיכה לרחף בעולם.‬
‫כמו משהו…‬
‫לא גשמי.‬
‫לעזאזל.‬
‫שמעת מה אמרתי? לא גשמי.‬
‫אני משורר.‬ ‫-פילוסוף.‬
‫לא רע בשביל מדריך שהכישרון שלו‬ ‫מסתכם בלקיחת אנשים ל"לוע השטן".‬
‫מה דעתך על זה, ארג'ה?‬
‫אז אתה חושב שהחיים נמשכים איכשהו?‬
‫אני מקווה שכן, אבל אני לא יודע.‬
‫טוב, אני עוד אגלה.‬
‫אם יש חיים אחרי המוות,‬
‫תודיע לי כדי של אמות‬ ‫בחוסר ידיעה כמוך כשיגיע זמני.‬
‫אבל אל תיסחף.‬
‫שום דבר מטורף.‬ ‫הדברים האלה מפחידים אותי לאללה.‬
‫ברצינות.‬ ‫-אודיע לך בעדינות.‬
‫אני מבטיח.‬
‫הפה שלי ממש יבש.‬
‫תקשיב, ארג'ה.‬
‫בקשר למה שביקשת ממני אתמול בלילה,‬
‫שאעזור לך…‬
‫מה אתה רוצה לדעת?‬ ‫-דיברת ברצינות?‬
‫או שזה היה משהו שנפלט לך ברגע של טירוף?‬
‫לא, זה לא היה טירוף. הייתי רציני.‬
‫אני יודע מה מחכה לי.‬
‫לשכב על ערש דווי במשך ימים,‬
‫בייסורים,‬
‫תחת השפעה של תרופות וסמים,‬
‫שיטשטשו אותי לגמרי,‬
‫ואני אמות בלי להבין שאני מת,‬
‫במחלקת טיפול נמרץ קרה,‬
‫מוקף בזרים.‬
‫זה חרא.‬
‫אני לא רוצה למות ככה. אני ראוי ליותר מזה.‬
‫ומה עם אשתך והבנות שלך?‬
‫מה הן יחשבו?‬
‫הן יופתעו. הן לא יצפו לזה.‬
‫למרות שרמזתי להן על זה.‬
‫אבל בשלב מסוים הן יגיעו למסקנה‬
‫שאין טעם לגרור את הבלתי נמנע‬
‫עוד כמה שבועות.‬
‫ושזה דבר טוב בשבילן.‬
‫אני אחסוך מהן את העינוי הנורא והמתמשך הזה.‬
‫יש לי חבר טוב,‬
‫אדם בגילך,‬
‫שיש לו תערובת חומרים די מטורפת‬
‫שמיועדת לפרוש מהעולם כשיגיע הזמן.‬ ‫אתה מבין?‬
‫איזו מין תערובת מטורפת?‬
‫תערובת של פטריות ועשבים שהוא מגדל.‬
‫כמו השיקויים ששמאנים משתמשים בהם בטקסים,‬ ‫אבל משהו חזק יותר ועוצמתי יותר.‬
‫ומסתבר שזה מקל על ההמראה לעולם הבא.‬
‫וזה…‬
‫כרטיס בכיוון אחד.‬
‫כן.‬
‫כן, מה?‬ ‫-כן, זה מוצא חן בעיניי.‬
‫מה העניין?‬
‫לא סיפרת לי את כל זה כדי שאעשה את זה?‬
‫חשבת שאגיד לא.‬
‫כן.‬
‫אתה לא מכיר אותי.‬
‫לא, אני לא מכיר אותך. לא.‬
‫כן.‬
‫מתי תרצה לעשות את זה?‬
‫עכשיו.‬ ‫-עכשיו?‬
‫כי מחר או מוחרתיים‬ ‫הם ייתנו לי לחזור לבואנוס איירס.‬
‫אז או הלילה…‬
‫או אולי אף פעם.‬
‫אתה מתחרט?‬
‫אתה מבין שכל זה קשה לי, נכון?‬
‫כן, בטח שאני מבין.‬
‫לא, לא כאן.‬
‫אז איפה?‬
‫כאן יש סיכון שהם יעלו על זה ויצילו אותי.‬ ‫וזה יהיה נורא.‬
‫קח אותי למקום אחר.‬ ‫-מקום אחר?‬
‫לא, יכניסו אותי לכלא.‬
‫למה?‬
‫למה? זה לא פשוט לעזוב בלי שיראו אותנו.‬
‫בשעה הזאת אין הרבה פעילות.‬
‫אתה מוכן לרוץ אם יראו אותנו?‬
‫לא.‬
‫אתה אולי לא תהיה כאן מחר, אבל אני כן.‬ ‫אני לא מוכן שיטילו עליי את האשמה.‬
‫יאשימו אותך בניסיון לרצוח את אבא שלך.‬
‫אתה צודק. איני יכול לעשות לך את זה.‬
‫אשאיר פתק בכתב ידי.‬
‫ואכתוב שזו הייתה ההחלטה שלי.‬
‫זה מסמך קביל בבתי משפט.‬
‫יש מקום שאני הולך אליו‬ ‫כשאני רוצה להיות לבד.‬
‫אוכל לקחת אותך לשם.‬
‫קח אותי לשם,‬
‫תן לי את התערובת…‬
‫ותעזוב.‬
‫קדימה.‬ ‫-כן.‬
‫יופי.‬
‫אפשר?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬ ‫-זהו זה?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר, שלא יראו אותך.‬
‫לא כדאי להשאיר את החלון פתוח?‬
‫כדי שיידעו איך ברחתי.‬
‫כן. בוא.‬
‫בסדר. קדימה.‬
‫מכאן.‬
‫- אנדריאה, לולה והלה היקרות -‬
‫אנדריאה, בת זוגתי לחיים,‬
‫בנותיי האהובות.‬
‫אני בוחר לעזוב מוקדם ובכבוד.‬
‫אני מצטער על הפתאומיות‬ ‫שבה הגעתי להחלטה הזו,‬
‫אבל זו הדרך שבה עליי לעזוב את העולם.‬
‫הבית של חבר שלי נמצא שם.‬
‫תודה לו בשמי.‬
‫חבל שלא יצא לנו להיפגש.‬
‫אולי תיפגשו בקרוב‬ ‫כי המצב הבריאותי שלו די על הפנים.‬
‫מצטער.‬
‫לא נותר לי עוד הרבה זמן.‬
‫כל מה שנשאר זה ייסורי הגסיסה… וסבל.‬
‫כבר עשיתי כל מה שהייתי צריך לעשות.‬
‫אני עוזב בראש צלול ובשלווה.‬
‫אני אמשיך להיות האבא שעף בשמיים,‬
‫הסבא שמטייל בין העננים.‬
‫תודה על החיים שחלקנו.‬
‫תודה על האהבה,‬
‫הטיפול המסור,‬
‫וההבנה.‬
‫הגענו?‬
‫זה הרבה יותר בפנים.‬ ‫זה באזור בפארק שלא פתוח לציבור.‬
‫וכמו שתמיד אמרתי לכן בכל פעם שעזבתי…‬
‫"אהובות שלי,‬
‫"עד שניפגש שוב".‬
‫לא, זה עושה לי רע.‬
‫זה לא חזק. תעשן. זה ירגיע אותך.‬
‫אני לא רוצה להיות פרנואיד.‬ ‫היו לי סרטים רעים.‬
‫לא יקרה שום דבר רע. אתה איתי. תעשן.‬
‫תן לי את התערובת.‬
‫לפעמים מנחם אותי…‬
‫לדמיין שכאשר אעצום את עיניי,‬ ‫לא אהיה היחיד.‬
‫שאלפי אנשים ימותו איתי באותו הזמן.‬
‫תלווה אותי לשם ותלך.‬
‫לך.‬
‫אתה צריך ללכת.‬
‫- טאקופאדו -‬
‫תרגום כתוביות: אבירם משעלי‬