Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Так, це Муссо. У Белли перейми. Приїздіть негайно.
Пощастило, що ти її почула.
Якби ти мене не викликала, вони обоє загинули б.
Поперечне положення.
Антибіотики раз, чи двічі на день?
- Я все розпишу. - Дякую, лікарю.
Привіт.
Як назвемо?
Шкеребертем.
Шкеребертем? Тобі аби жартувати.
Я ж тобі казала, що Беллі недобре.
Але ти завжди робиш по-своєму.
Ми обоє вперті.
Ото вже чудова ідея — розведення тварин.
Перший день у школі і ти отак-от вдяглася? Іди перевдягнися!
Мамо, не діставай.
За Шкеребертя!
Якого біса?
Майте совість.
Жодної музики за столом!
Бувайте. Я піша. Спізнююся.
Бувай, стерво.
Сам такий.
Мамо, прошу. Мені ж не чотири рочки.
Побачимося в лікаря. Бувайте!
Від самого твого народження
Життя — це музика й фантазія
Ти дав обличчя моєму життю
І тепер воно твоє
ВІДЧУЙ МІЙ ГОЛОС
Світ — це музика і фантазія
Ось що важливо Інше — брехня
Кому бракує почуття гумору
У їхньому житті
КУККАРО
ЗА МОТИВАМИ ФІЛЬМУ «СІМ'Я БЕЛЬЄ»
Твої обійми — Найкращі у світі
І очі твої — найщиріші
І у серці моєму оселилася справжня любов
Більша за небо
Твої обійми — Найкращі у світі
І очі твої — найщиріші
І у серці моєму оселилася справжня любов
Від самого твого народження
Так, пане Боккйо?
Змушені скасувати замовлення, пане Боккйо.
Плюс 20 % — це занадто.
Наші віслюки не відчують різниці між вашим кормом і кормом пана Марцаріна.
Хаба що ви підете нам назустріч.
Дякую. Вітання вашій дружині.
Неможливо рухатися вперед, якщо не знаєш відправної точки.
Ці тести розроблено, з метою оцінки рівня знань кожного з вас
на початку цих останніх трьох років.
Вочевидь ця панянка й досі перебуває в країні снів.
Так.
Гарний початок.
Які освітні цілі цих трьох років?
Перша — поглибити самопізнання.
Друга — зміцнити впевненість у собі.
- Рада знайомству. Мартіна. - Третя...
- Навчитися сприймати помилки... - Елетта.
- ...як можливості зростання. - Що за ім'я таке?
Це Грегоріо.
Одержимий мною, буквально.
Бо поцілувала його у молодших класах.
У середніх ми зажималися.
Час було дати йому трохи волі.
Це мої батьки винні. Вони психоаналітики, кажуть, що мушу працювати над емпатією.
Байдуже. А твої батьки що роблять?
Віслюків розводять.
Ти з мене смієшся? Еретто, хто розводить віслюків?
- У нас ферма. - Та ти що.
Розказуй ще.
Ще маємо гусей, курей і овець.
Я не про це. Які ще маєш дивацтва?
Та нічого цікавого.
Гаразд, що оберемо?
Поезія, фотографія, вокал, драма.
- Любиш співати? - Ні, ведмідь на вухо наступив.
- Знаєш його? - Він придурок.
Називає себе Гігантом Марком. Він — боєць ММА.
Знаєш, що це?
Бійки голих чоловіків.
- Класно, еге ж? - Вітаю.
- Ім'я? - Марко. Траверсато.
Який курс?
- Вокал. - Вокал.
- Може, насправді він не такий. - Еге ж.
Елетта Муссо. Вокал.
- Гаразд. - Обережно, можеш обпектися.
Вокал.
Як звати?
- Кого? - Тебе.
Мартіна.
Опусти руки.
Він — теж на вокал.
- Сучка намірилася на Гіганта. - Припини.
Що ви робите?
Ходімо, тату. Іди!
- Ні! - Ми ж мали зустрітися в лікаря.
- Їдь! - Хотіли тобі допомогти.
Музикою на всю гучність?
Мамо, їдь. Рушай!
Та ну.
Мамо, годі!
Ми в тій самій ситуації, що й раніше.
Покращень немає. Вони користуються кремом?
Ви використовуєте крем?
«Я пхаю той крем у вагіну щовечора».
Але мікоз у вашої мами погіршився.
Батько ж використовує крем, що я прописав?
Ти використовуєш крем?
Ти мастишся кремом?
«Мастився раніше, але більше ні...»
Від нього труси масні.
Я ходити не можу.
І віслюкам він до смаку.
Освальдо днями ледь яйця не відкусив.
Годі!
Перепрошую.
Він мусить користуватися кремом, інакше покращень не буде.
Тату, ти мусиш маститися кремом.
- Це важливо. - І жодних статевих контактів.
Ніякого сексу.
Надовго?
- Три тижні. - Мамо!
- Нізащо! - Мамо!
Мамо! Що означає, ти не згодна.
Ти що, вже лікарка? Стримуйтеся!
Перепрошую, лікарю.
Як хочеш отримати шанс...
- Мусиш діяти. - Ні, прошу. Та годі.
- Доброго ранку! - Доброго ранку.
Я — ваша вчителька, Джуліана Палумбо.
По-перше, дякую, що обрали мій курс. Але вас надто багато.
Жаліти не буду, кажу відразу.
Ти! Виходь сюди.
- Елена. - Добре.
Проспівай.
Елена
Сопрано. Добре. Ставай он там.
Лука
Чудовий бас. Хлопці стають туди. Іди.
Ти, високий.
Марко.
Марко
Не соромся.
Ану, заспівай!
Марко
Дуже добре. Іди туди.
Ти.
Енріко
Федеріка
Сенна
Це таки складно.
Лоренцо
Тут немає нічого смішного.
Сміхотунко, ходи-но, послухаймо тебе.
Мартіна
Ні, Мартіно, ні. Дякую, що прийшла.
- Я ще не закінчила. - Воно й на краще.
- Повір. У тебе точно є інші таланти. - Багацько.
Не сумніваюся.
Ні! Куди це ти йдеш?
- Не зважайте. - Ні, я тебе не слухала. Іди сюди.
Стань-но тут.
Елетта
Ну, в ноти ти потрапляєш, але... Гадаю, ти можеш краще.
Ти трохи соромишся. Спробуймо ще.
Елетта
У тебе сопрано.
Ти залишаєшся.
Туди. Дякую.
Джем
Пристрасть таки є. Та цього недостатньо.
- Ні, я падаю! - Їдь!
Повірити не можу!
Боже!
- А це хто? - Гузельди.
- Гузельди! - Хтось звернув мамі-гусці шию.
Думають, що вони віслюки.
Бачиш? У тварин усе простіше.
Я їх дуже поважаю. Я не їм тих, у кого є серце.
Зверни увагу, я веганка.
А ти?
Хто ти, солоденький?
Це Шкереберть.
Тут у нас кухня.
Вибач, вони живуть у власному світі.
Що за нах? Ти нащо двері зачинила?
Мартіна.
- Приємно... - Ти огидний.
Приємно познайомитися.
Скажи їй, що вона дуже гарна.
Каже, ти трохи дивна.
Красунчика-брата ти не згадувала.
Що вона сказала?
Тебе це не стосується. Іди руки помий, свинюко.
- Агов! - Що?
- Не загравай з моїм братом. - Ні! Боже борони.
Як мовою жестів буде «Ти мені дуже подобаєшся»?
- Ти... - Ти...
мені подобаєшся...
- дуже. - дуже.
Ясно.
Це що, твій брат порно дивиться?
Ні, це мої батьки.
- Вони це зараз оте-от? - Так.
Мамо! Тату!
Гінеколог же заборонив!
І я не сама.
Тут твій хлопець?
Ні.
Тоді вимкни світло.
Ще раз?
- Готова знайомитися? - Страх як кортить.
Добрий вечір.
Рада познайом... Вони мене не чують.
Бо в них повна глухота.
Якщо не побачать жестів, то не зрозуміють. Роби отак.
Привіт.
Добрий вечір.
Рада познайомитися.
Я Мартіна.
- Привіт, Мартіно. - Привіт, Франческо.
Нарешті ти привела подругу!
Чому вона назвала мене дрочилом?
- Їсти? - Так, запрошує з нами вечеряти.
Так, дякую.
Вони такі милі.
У мами новий вид сиру. Скуштуй, як не боїшся.
Так, дякую.
- Ти ж ніби веганка? - Не зважай, я багато хто.
Смакує?
Бляха ж муха.
У брата ідея. Здається, знайшов жест-ім'я для тебе.
Моє ім'я-жест?
- Мартіна-Так. - Бо я на все кажу «так»?
Дідько, я зворушена.
Бувайте. Дякую за вечерю.
Ось де вони, сім'я Муссо.
Пані, ви з кожним днем усе гарніша.
- Доброго ранку, мере. - Доброго.
- Бажаєте сиру? - Ні-ні, дякую.
Наближаються чергові вибори й...
Власне, є важливі новини, особливо для... них.
Кого «них»?
О, давненько не...
А ось і наш Джачінто.
Я саме про вас і говорив.
Та про кого «вас»?
Я саме казав Муссо,
що ми хочемо
підтримати вас, людей з вадами,
спеціальною програмою.
Тоді я проголосую за вас.
Дуже дякую.
- Пошли їх нахрін. - Перепрошую.
Він запитує, чи не могли б ви договорити деінде, бо ви нас затуляєте.
Так, звісно.
Як щось знадобиться, ми будемо поруч.
До побачення.
Плюнь, усміхнися.
Дякую.
Так, мамо.
Трохи більше впевненості, будь ласка.
Джорджо, тепер ти.
Ну-бо. Послухаймо тебе.
Луко, готовий? Агресивніше!
Так.
Елено, пограйся з темпом. Ану!
Елетто, ти! Вступай.
Ну-бо!
Ну ж бо, починай. Вступай.
Перепрошую. Коротка зупинка.
Вийди сюди.
Отже...
Ти виграла в лотерею.
Ура!
Ура.
Маєш же радіти, що виграла в лотерею. Допоможімо.
Ще раз, під блюз.
Ану, Джафро.
Ти.
Я тебе не чую.
Голосніше. Ви її чуєте?
А ти чутлива.
Добре.
Додаймо до акорду септиму.
Можеш це заспівати?
Візьмеш цю ноту? Так.
Ой, та що ж так мляво? Ні, але вже близько, Елетто. Ану!
Вище! Бери вище! Дай голосу волю! Він в тебе є. Ну-бо!
Ось так! Останню затягни, скільки дихання стане. Зараз.
Нащо записуватися на вокал, якщо не співаєш?
Я й досі не певен, подобається мені спів, чи ні.
Але музика добі подобається.
Так.
Елетто, все гаразд?
Мені дещо спало на думку. Зробімо дует для звітного концерту.
- З ним? - З нею?
Так.
Ви обоє сором'язливі, трохи скуті. Вам буде корисно попрацювати разом.
Так...
Завчіть цю пісню.
Рон.
Не чули, та вам сподобається.
Тільки прослухайте, перш ніж заучувати.
Ви маєте її відчути.
Я вам скину посилання на фонограму.
А зараз підійди...
Чим займалася?
Нічим.
Вчила історію.
Мер виступає. Переклади.
...абсолютно екологічні матеріали.
Ви обрали пріоритетом на другу каденцію будівництво логістичного центру. Чому?
Бо помилкою було б вважати,
що оброблення землі й розведення віслюків досить, аби утримати тут молодь.
Це створить переваги? Які, наприклад?
Ну, тут мова йде про понад сотню робочих місць у Каманьї.
Тож маємо економічну вигоду, і...
От недоумок!
І що ти вдієш?
Піду в мери проти нього!
Балотуватимешся? Жартуєш?
Ми зробимо це разом!
Я — за!
Ні, я не впевнена, що...
Погано спала.
Чому?
Тату, я не думаю, що йти в мери — гарна думка.
Бо я глухий?
Так, бо ти глухий.
Ти ж знаєш, що бути глухим — це мати власну ідентичність і культуру.
Я знаю, що це не вада, а культура з власною мовою.
Ти не раз це казав.
То дозволити тим ідіотам усе забрати? Схили голову?
Я цього не казала.
Але бути мером, мови якого ніхто не розуміє...
Це трохи зухвало.
Ти знаєш, що ферма — це все моє життя.
Знаю.
Усі хочуть грошей.
Але не ми. Ми дбаємо про тварин.
Хоч у них й інша мова, вони нас розуміють.
Це правда. Але ж ти зібрався в мери людей, а не віслюків.
Проблема в тому, що ти не чуєш.
А як щодо Ілона Маска?
Маск тут яким боком?
У нього синдром Аспергера. І попри це він націлився на Марс.
І він — найбагатша людина у світі!
Пам'ятай: аби щось змінити, треба думати нестандартно.
Це важливо.
Я тебе люблю.
Я тебе більше.
Попри недоліки.
Надто серйозні!
Тільки не ця, як на мене.
- Доброго ранку, мере. - Доброго ранку, шановні Муссо.
А куди це ви йдете?
- Гарно! - Гарно.
Я НЕ ЧУЮ ВІДМОВОК
Я НЕ ЧУЮ, АЛЕ БАЧУ НАСКРІЗЬ
Я НЕ СЛУХАЮ ДУРНІ
«Не слухаю дурні».
- Голосуйте за нього! - ...за мене!
#ЯВАСЧУЮ
Чудово!
Марка, Елетто, залишіться.
Спробуймо дует.
Вивчили пісню?
- Так. - Так.
Послухаймо.
А зараз підійди
Примруж у ніжній млості очі
Побачиш ти, що смуток відійде
А щодо іншого, хтозна
Настане завтра
Я хочу бути з тобою
Що це було?
Жахливо.
- Співайте у танці. - Танці?
Так, танцюй, Марко.
Чи тобі ліпше битися?
Ану, обійміться.
З початку.
Почнімо.
А зараз підійди
Примруж у ніжній млості очі
Побачиш ти, що смуток відійде
А щодо іншого, хтозна
Настане завтра
Я хочу бути з тобою
Цілувати твої губи й казати
У час, коли все минає
Все змінюється
Ми й досі тут
Ні, ми не тут, Елетто. Ми взагалі ніде, якщо тобі цікаво.
Що відбувається? Хіба...
Звітний концерт, чи ви забули?
Ви зрозуміли, про що ця пісня? Ви слова читали?
Спів — це не лише вправляння у вокалі.
Щоб пісня звучала, взяти фа-дієз чи соль-дієз не досить.
Передайте емоції, розкажіть історію.
Це ж неймовірна розповідь про кохання.
Це поезія.
Кохання, яке непідвладне часу, яке долає всі перешкоди.
«У час, коли все минає, все змінюється, ми й досі тут».
Не можна це співати отак-от. Маєте дивитися одне на одного.
Ти дивишся кудись туди, ти ногою смикаєш.
Що це за фігня?
Це неповага до музики.
Ви мусите співати разом.
Це спільна пісня, а не твоя чи твоя.
Відтепер будете репетирувати разом.
З поглядами в очі, доторками, з роздумами
про ці чудові слова.
Не годиться.
Ідіть.
Це все марно. Лише гаю час і злюся.
Побачимося завтра.
Я до тебе прийду.
У шанхаї?
Давай свій номер.
Я прийду до тебе.
Гаразд.
Добре.
І що тепер?
Ні, батьки не вдома.
Вони в місті, ведуть передвиборчу агітацію.
Ні, я не хочу їх з ним знайомити.
Батьки й не знають, що я співаю.
Гаразд, мені пора. Потім зателефоную. Бувай.
Вони в нас замість дзвінка.
Привіт.
Це моя кімната.
То що, почнемо?
Так.
Танцювати обов'язково?
Ні, про повільний танець забудь. Це ж відстій.
Повний. Твоя правда.
Не проти, якщо станемо спина до спини?
А зараз підійди
Примруж у ніжній млості очі
Побачиш ти, що смуток відійде
А щодо іншого, хтозна
Настане завтра
Я хочу бути з тобою
Цілувати твої губи й казати
У час, коли все минає
Все змінюється
Ми й досі тут
І нам не потрібні слова
Щоб пояснити, що приховано В глибині наших сердець
Якщо впадеш — я завжди підійму
- Я підберу... - Я підберу ті квіти...
Усе гаразд?
Так.
Точно?
Твій телефон здох.
Що збираєшся зробити?
Слухай, спробуймо співати в танці, гаразд?
Без музики?
Без музики.
- А як же... - Не знаю.
А зараз підійди
Примруж у ніжній млості очі
Побачиш ти, що смуток відійде
А щодо іншого, хтозна
Настане завтра
Я хочу бути з тобою
Цілувати твої губи й казати
У час, коли все минає
Все змінюється
Ми й досі тут
Що за хрінь?
Це ж був жарт! Я думав, ти сама.
Зазвичай це тебе смішить.
Ти привела свого хлопця. А він гарячий!
Я щаслива!
Він мені не хлопець!
Раніше нагорі був якийсь шум...
Що?
М'язистий. Для роботи на фермі — ідеально.
Ти шпекав мою сестру? Я за тобою стежу.
Що?
Надуєш їй пузо — я тобі його на п'ятаки порубаю.
Годі. Досить! Ану припиніть, усі.
Добре.
Пробач.
Вони завжди такі?
Ні, це... Не знаю, що й сказати. Мені шкода.
Побачимося завтра, добре?
Бувай.
Що ви накоїли!
Ненавиджу!
Мій перший поцілунок.
Ну, дивися на це позитивно.
Якби не твій тато, ти вже поповнила б колекцію Гіганта Марка.
Ось і вона!
Агов, Елетто!
Це тобі нічого не нагадує?
Це вам боком вилізе!
- Та невже? - Сучки.
Недоумок.
Елетто, ти маєш дар.
Цей надрив...
у твоєму голосі.
Спробуй пройти до Міжнародної школи вокалу в Турині.
Ти б точно змогла.
- Га? - Так.
Я не можу.
Як це не можеш? Звісно ж, що можеш.
Треба лише повірити.
Прослуховування — наступного дня після звітного концерту.
Часу не багато.
Твоя правда, часу обмаль.
Але ти впораєшся, я певна.
Доведеться, звісно, попрацювати, але...
А якщо пройду?
От би ж! Поїдеш у Турин.
Будеш навчатися з найкращими.
Це те, для чого ти народилася.
То що скажеш?
Ні.
Це не для мене.
- Я розумію, але ж... - Перепрошую.
Алессандро, вибач.
Слухай, ми в курсі, що Дереджібус — телепень.
Та він гарантує робочі місця, а ти — ні, розумієш?
Він забезпечить кращу дистрибуцію продукції.
Ми більше заробимо.
Більше грошей?
Я продаю те, що виробляю.
Таким чином я поважаю природу, тварин, а в першу чергу — себе.
Алессандро, ми тебе любимо.
Ти якщо ти пропонуєш відмовитися від прибутку,
шансів на перемогу в тебе немає.
Скажи, що щось неможливе — і це мотивує його вдвічі.
Елетта правду каже.
Коли Алессандро сказав, що займеться фермерством,
ніхто не вірив.
Так я вже він собі щось надумав, краще йти за ним, а не стояти на шляху.
- Інакше... - Запхне це тобі в дупу.
- Розчавить. - Люблю виклики. Проголосую за тебе.
- Так. - А я — за Катеріну!
Алессандро, я не хочу, аби на пагорбах понаставили величезних фабрик,
тому я підтримаю тебе.
Але, гадаю, переможе Дереджібус.
Та ну...
- Ні! - Погляньте-но на нього, усі.
Навіть якщо мої шанси — один на тисячу, я мушу спробувати.
Я знаю, що робити.
Я вірю в себе,
у свою долю...
- Свою долю вирішую я. - Добре сказав. Так і є.
- Ми з тобою! - Не здавайся!
- Ясно вам? - До кінця.
- Ось як треба. - Молодець!
- Чудово! - Обіймімося.
Треба всім розповісти.
У нас вийде.
Це ж добре! Чому така кисла?
Як я подбаю про маму, тата, ферму, ринок?
Ще й ці вибори мера.
Та годі тобі. Ми ж глухі, а не тупі.
До твого народження ми чудово давали собі раду.
Тобі було два роки.
І що?
Якби ти не плуталася під ногами,
я б вже закінчив свій проєкт!
Тобто?
Я мрію
зробити з цього місця навчальну ферму
і здавати кімнати в оренду.
Справді?
Я не знала.
Бо ти мене недооцінюєш. Я тому й вивчаю сільське господарство.
Ти справді хочеш співати?
Так... мабуть.
Треба або «так», або «ні»!
Я люблю співати.
От і співай. І не мороч мені голову.
У тебе є дар.
Розумієш, що це означає?
Чорт, моя подруга — талант.
Я дещо придумав!
Що?
Мартіна замінить тебе на ринку. Навчу її мови жестів.
Вона замінить мене на ринку?
Чудова думка!
А що, не зможу?
Мій батько каже, що я й сніг ескімосам впарю.
Домовилися!
Іди-но сюди!
- Так? - Можна?
Привіт, Елетто.
Заходь. Кажи.
Щодо прослуховування.
Я піду.
Я спробую.
Я дуже рада.
Ти батькам сказала?
Так. Усе добре.
Ні на що інше часу не залишиться.
Працюватимемо вдень, вночі, у вихідні. Почнемо сьогодні ж, у мене.
О шостій вечора.
Марко я теж скажу. Ось.
Щоб була вчасно.
Дякую.
Побачимося у вчительки?
Боже, який зануда.
Привіт, до речі.
От і вся любов!
КАЛЛАС
То — мого колишнього чоловіка.
Грав на віолончелі.
А я робила все інше.
А потім?
Потім йому схотілося змінити фінал на паузу.
Я нарахувала дев'ять пауз.
Щонайменше.
Я сказала: «Називай це як хочеш. Хоч би й паузою. Для мене музика скінчилася».
І пішла.
Мені завжди подобалося навчати, тож... І от я тут.
В Алессандрії?
Скажімо так: мені була потрібна відстань між мною та його его.
І між мною й мамою.
Інший провальний розділ моєї біографії. Колись розповім.
Але моя матір зробила й дещо хороше.
Вона привчила мене до музики.
До цієї-от музики.
Почнімо.
А Марко не дочекаємося?
Ні, Марко це покинув. Він не прийде.
Це через мене?
Поширюють пост про його підпільний бій.
ВЕЧІР БОЇВ MMA
Сьогодні ввечері.
- Вали його! - На м'ясо його!
Знищ!
Чув?
Ну-бо!
Спокійно. Гавкають, та не кусаються.
А цей, мабуть, може.
Якого хріна штовхаєшся?
- Гей, вгамуйся. - Ого!
- Ти що тут робиш? - Відійдімо.
Усі нафіг звідси.
Що?
- Треба поговорити. - Говори.
- Не страшно туди заходити? - Страшно, ясна річ.
Я хочу сказати, що мені важливо репетирувати з тобою.
- Що ти мелеш? - У мене вдома...
Що?
Дещо сталося.
Я ніколи так не співала.
І що?
Повертайся до вокалу.
Марку, та ходімо вже.
Як добре виходить співати — то й співай.
Не марнуй на мене час.
Марку, та ходімо ж.
Гаразд.
А тепер іди.
Ні.
Елетто, іди.
Забирайся!
- Ти таки придурок. - Сама пішла.
НАМ НЕ ПОТРІБНІ СЛОВА
Я пішла.
Куди це ти?
До вечері повернуся.
Зараз приїдуть з телебачення.
Телебачення? Могли б попередити.
Я думала, тато тобі сказав.
Можна перенести на завтра?
Неможливо!
Я маю побачитися з хлопцем.
О, з хлопцем.
Нехай їде сюди! Він же вже рідня.
Він не може. Нам треба дещо зробити.
Та робіть це тут.
Він пишатиметься, коли його тесть стане мером.
Ось і вони. Приїхали. Спускайтеся.
Вітаю!
Хто вона?
А тут гарно.
Симпатичні.
Ферма дуже гарна. І освітлення чудове.
А от ваш вигляд геть не той.
Є якийсь робочий, брудніший, одяг? І позбудьтеся макіяжу.
Каже, що це тобі не конкурс краси.
Хочуть фільмувати нас за роботою. Гайда перевдягатися.
Слухай, вона точно з ТБ?
Звісно. Ходімо.
Пане Муссо,
ви вирішили балотуватися на муніципальних виборах.
Розповісте, чому?
У Каманьї 500 мешканців.
Ми землероби й скотарі споконвіку.
А тепер дехто хоче втрутитися.
ПАНІ, Я ВЖЕ МАЙЖЕ НА МІСЦІ
Кажуть, ми виробляємо недостатньо, що можемо збільшити виробництво,
щоб вийти на світовий ринок.
ПЕРЕПРОШУЮ, Я СПІЗНЮЮСЯ...
Смог вже зараз можна відчути. І все мчить ще швидше!
Я хочу надати Каманьї нового імпульсу.
Ви не чуєте. Не думаєте, що для мера це може виявитися вадою?
Вадою? Та як ви смієте?
Ви — з цим телефоном — журналістка?
- Він що, розсердився? - Ні.
Ти впевнена?
Так.
То це не вада?
Ні.
- МАЄШ 30 ХВ. АБО НЕ ПРИХОДЬ - НЕ ВІД МЕНЕ ЗАЛЕЖИТЬ
А, вона закохана!
Це я розумію.
Ти переклала?
Я перекладаю, як і завжди.
Ти впевнена, що переклала? Бо сидиш втуплена в той телефон.
Кому ти пишеш?
Ти поводишся не як слід.
Я пролетіла з побаченням з хлопцем.
Усе має крутитися лише навколо вас! До мого життя вам байдуже.
А це тут до чого?
Може, продовжимо?
Переклади слово в слово, що зараз скажу.
Перекладай!
Дивіться на мене.
Це жестова мова.
- Франческо записує відповіді. - Так.
Субтитруйте те, що я скажу.
Добре.
Якщо говоритимете повільно, я читатиму по губах.
Добре.
- Як чогось не зрозуміли — пишемо. - Чудово.
Так.
Ти. Іди собі.
Що ви хочете зробити, щоб у Кама... Ні.
Гаразд. Що ви хочете зробити...
Пані!
Пані! Це Елетта.
Прошу вас! Це не моя провина!
Ти повелася жахливо!
Перепроси в батька.
Перепросити?
За що? За те, що в мене є власне життя?
Ти не єдина у світі, хто має хлопця. Таких багато.
Але пам'ятай, що в тебе є обов'язки. Хлопець — потім.
Перепрошуй!
Мамо, у мене немає хлопця. А як так йтиме й далі, то й не буде.
Маю сказати дещо важливе.
Ти вагітна?
Ні. Сказала ж, що хлопця немає.
Я готуюся до вступу до школи професійного співу.
Якщо мене приймуть, вчитимуся там.
Вчителька каже, що є талант і може бути успіх.
Щовечора я ходжу до неї.
Вона допомагає готуватися.
Якщо пройду прослуховування, переїду в Турин.
Ти справді хочеш переїхати в Турин?
Не житимеш з нами вдома?
Якщо мене візьмуть.
Як давно ти співаєш?
Три місяці.
Ще співаю в шкільному хорі.
Як звати вчительку?
Джуліаною.
А прізвище?
Паскуда її прізвище! Мізки тобі промила!
А ти чого мовчиш?
Мамо, я люблю співати. І Джуліана каже, в мене добре виходить.
А, я зрозуміла.
Що ти зрозуміла?
Ти все спланувала заздалегідь.
Спланувала все це крадькома.
Ні, мамо, це не так. Вона хотіла сказати вам раніше.
Проблема — це ви.
Ми?
То це ми, виявляється, проблема?
Тату, усе це. Ферма, ринок, вибори мера...
Я теж існую!
Ви завжди мені казали, що ми, глухі, кращі за інших людей.
А насправді ви обоє
ніколи в мене не вірили.
Посоромились би!
Отож-бо.
Я можу про себе подбати!
Та скажи ж їй щось!
Я втомився. Піду спати.
Ти йдеш спати?
Тату!
Задоволена? Бачиш, що наробила?
Ні, мамо, не задоволена. Для цього я мала б вас підірвати.
ЯК БУТИ ЛІДЕРОМ
Вона хоче стати співачкою, а ти просто собі стоїш!
Якщо справді хоче, маємо їй дозволити.
Щоб вона свою дупу на весь світ виставляла?
Відколи це ти стала такою праведною?
Хіба ти не розумієш, що це для неї небезпечно?
А ти стоїш стовпом.
Ти маєш переконати її залишитися.
А якщо її голос недосить хороший?
Це та Джуліана їй це в голову вклала!
Годі придурюватися! Не верзи казна-що!
Наша дочка — не дурна.
Це в тебе з цим якісь проблеми.
Гаразд. Припустімо, вона пройде. Як ми тут впораємося?
Отже, проблема не в тому, що вона поїде в Турин
А втому, що ми двоє залишимося тут самі.
Іди-но сюди.
Поглянь на мене.
Я впевнений, що Елетті без нас стане сумно й вона повернеться.
Прошу тебе, скажи їй залишитися.
Звісно.
Я вже тут! Перепрошую за спізнення.
Бляха.
Добридень. Дякую, що прийшла.
Ні, заспокойся. Почувайся як удома. Не хвилюйся.
- Вчора я не прийшла, бо... - Гадаєш, мені не байдуже?
Пробачте.
Підійди.
Анна Окса. Знаєш, хто це?
Ні.
Мамо рідна.
Гаразд. 1978 рік. Їй 16, як тобі.
Вона на «Санремо». Вдяглася в чоловічий одяг.
Вийшла на сцену,
стала до залу спиною й заспівала. Цим-от голосом!
В мені визріває розважливість
Це неймовірно.
А безтурботність згасає
Наче нічна...
- Що ти робиш? Що таке? - Ви впевнені, що я маю дар?
Елетто, став під сумнів усе
але не мене.
...мандрівка, що добігає кінця
Скажи, скажи, скажи мені Який у цьому сенс
Дарувати кохання чоловікові Який не має жалю
Тому, хто ніколи не зазнавав поразки
І потім танцювала. А на приспіві робила отак.
Тобі, тобі...
ФЕРМА МУССО
Ще один.
Що в ньому такого, що аж 20 євро за літр?
- А всі авто коштують однаково? - Залежно від характеристик.
Віслюки — не корови. Молока менше, проте дуже високоякісне.
Схоже на одну з тих вигадок, аби видурювати в людей гроші.
Ви сюди прийшли нам мізки крутити?
Як же це показати?
Можна скуштувати?
Як я й знав.
Нічого особливого.
Потвори.
Ти що, бляха, сказав?
Ну що?
Як там ринок?
Нуль!
Нічого не продали?
Я більше не продаю, не шпекаюся. Зате вже б'юся.
Не продаєш, не шпекаєшся, б'єшся. Де тут зв'язок?
Це все через тебе.
Через мене?
Мартіна — це катастрофа.
І це теж моя провина?
Має бути доброю, а не грубіянити!
Мамо, це нормально. Тільки ж починає. Маєте дати їй час.
Як щось не так, це ваша провина. Ви нікого до себе не підпускаєте.
Ви й не намагаєтеся прийняти тих, кого називаєте «іншими».
Що б ти зі мною зробив?
Цілував би?
Уже?
Дурненький.
Ще раз вибач за вчорашнє. Той ринок — збіговисько недоумків.
Та не переймайся.
- Що тут таке? - Поліція.
Здається, він бере участь у підпільних боях.
Хто?
Його допитають.
Хочуть отримати від нього інформацію.
ПОЛІЦІЯ
Та я не знаю...
Його заарештовують?
А ти як гадаєш?
Хотіла б я
Дати тобі обіцянку Сказати, що з нетерпінням чекаю
Коли все забуду
Хотіла б я...
Елеттто, чому ти не співаєш? Ти ж скиглиш.
Ти не думаєш ані про слова, ані про дихання...
Я репетирувала весь тиждень. Чому ви не зайнялися Марко?
Ти про що?
Якби Марко й далі співав, уник би халепи.
Ми тут заради тебе.
Я тут заради тебе.
Знаєш що? Іди додому. Зроби мені ласку — іди додому.
Це нема сенсу. Принаймні сьогодні. Добре подумай, чого ти хочеш.
Треба ж таке.
Гаразд...
Бувай.
Як справи?
Чому тут був Джачінто?
Завтра о шостій вечора у нас зустріч з виборцями.
Мама попросила Джачінто нам допомогти.
Ти завжди казав, що оралісти — ганьба для глухих.
Ми тепер самі мусимо про себе дбати.
Ти впевнений?
Звісно.
ТЕБЕ ДОВГО НЕ БУДЕ В ШКОЛІ?
МАРКО: МІСЯЦІ ЗО ДВА, ЯКЩО ДОБРЕ ПОВОДИТИМУСЯ. МОЖЕ, МЕНШЕ
ПОВОДЬСЯ ДОБРЕ. ЩОБ МІГ І ДАЛІ СПІВАТИ
ТИ ОДЕРЖИМА ТИМИ СПІВАМИ
КОЛИ СПІВАЮ, МЕНІ ДОБРЕ. ЗРОЗУМІЛА ЦЕ З ТОБОЮ
ТОДІ СПІВАЙ ЯКНАЙБІЛЬШЕ
В мені визріває розважливість
А безтурботність згасає
Наче нічна мандрівка, що добігає кінця
Скажи, скажи, скажи мені Який у цьому сенс
Гучніше!
Дарувати кохання чоловікові Який не має жалю
Тому, хто не зазнавав поразки
Так!
Ніколи не втрачав
Тепер ніжно!
Тобі
О, червоне!
Пісня
Не марна ілюзія Не банальність
Те справжнє, що лишається Натомість для мене
А де Франческо?
Поїхав по Мартіну. Скоро буде.
Достатньо дрібниці Щоб мені стало так зле
Повільніше!
Тихого слова вистачить І я вже не бачу реальності
Дихай!
Я більше не знаю, де вона
Чітка межа
Між сліпим коханням І безглуздим терпінням
Ні, я вже не бачу реальності І скільки ніжності тобі дарує
Моя непослідовність
З думкою, що ти прожив би Цілком чудово і без мене
Що конкретно ви збираєтеся пропонувати молоді?
Я про брак роботи в регіоні.
- Бо зараз усі звідси їдуть. - Усі їдуть.
Нехай молодь співає!
Послухайте, світ швидко змінюється. Ми мусимо не відставати. Розумієте?
Так.
Майбутнє наших дітей...
Ви що, гуси?
Гуси?
Ох, дідько!
Лише пусті балачки!
Ти мене налякала. Смерті моєї хочеш?
Та хіба ж я винна, що сталася аварія?
Це ти познайомила його з Мартіною. Ти й винна!
А ти чим в біса за кермом займався?
Розкажи, мені ж цікаво.
Ти ще маленька...
Та ну, розповідай!
Ой, пробач.
- Та годі, пробач, будь ласка. - Ні.
Припини!
Усі — зрадники!
Не можна про них так. Це ж твої виборці.
Ні. Я про вас кажу.
Ви мене там покинули.
З Франческо сталася аварія. Треба було його забрати.
Обійшлося.
Розтягнув зап'ястя. Він у своїй кімнаті, хоче відпочити.
А де мама?
Я не знаю.
Мамо!
Мамо, вставай.
Дайте спокій. Не чіпайте мене!
Залиште мене тут, з сиром.
Вставай. Тут залишатися не можна.
А я хочу!
Дозволь допомогти, прошу.
Допомогти? Але ж я жахлива матір.
Бо я глуха і не змогла підібрати потрібних тобі слів.
Ти — не погана мама. Навпаки, усі хочуть таку маму.
Коли ти народилася й мені сказали, що ти чуєш...
Я розплакалася.
Я завжди не могла терпіти таких як ти.
Але він мене заспокоїв.
Сказав, що виховає тебе глухою в душі.
А ти натомість чуєш.
І хочеш поїхати звідси, щоб співати.
Он воно що?
Я довіку приречена робити, як краще вам?
Ось ким ви мене бачите?
А ти?
Тобі сказати нічого.
Без проблем.
Буде краще, як ти поїдеш.
Іди власним шляхом. Ти вільна.
Ми самі впораємося.
- Елетто, що таке? - Я все це кидаю.
- Як це? - Не поїду в Турин.
Не піду, на прослуховування, не співатиму.
Спокійно.
Ні, це не для мене.
- Я не можу. - Боятися — нормально.
Абсолютно.
- В артистів таке буває. - Я не артистка.
А, ну звісно.
Ти ж просто розводиш віслюків.
Саме так.
Та що трапилося?
Підемо в перукарню?
Я хочу пряме.
Хоч раз спробуй так.
Добре. Та як не сподобається — все змию.
Елетто.
Доброго ранку.
Привіт.
Це моя мама.
Рада знайомству.
Вам дуже пощастило, у вашої доньки неймовірний талант. Хотіла вам це сказати.
Це Джуліана, моя вчителька.
Ця жінка — справжнє лихо!
Хоче познайомитися.
Я хочу її ляснути!
Тримайся якнайдалі від моєї доньки!
- Лише хотіла сказати, що я про тебе думаю. - Мамо, припини.
- Годі. - Вона хоче тобі про мене сказати.
Про тебе? Я й так знаю свою дочку.
Я її виростила!
Каже, що добре мене знає.
Вона ж моя мама.
Ну, звісно. Моя матір теж так каже.
Усі батьки так кажуть. Але це не так.
Звідки тобі знати? У тебе немає дітей.
- Мамо! - Що вона сказала?
- Нічого. - Нічого? Переклади.
Каже, що у вас немає дітей.
Так, це правда.
Так, у мене немає дітей. Немає, на жаль. Дітей немає.
Але є мама, така як-от ви.
Змусила жити з чоловіком, якого вона вважала ідеальним.
А він наставляв мені роги.
Тож я добре знаю, як це, коли тобою маніпулюють. Переклади, Елетто.
Елетто.
Це твоє життя.
Чорт забирай, тільки твоє!
Нікому не дозволяй вирішувати за себе.
Ані мені, ані батькам. Розумієш?
І зіпсувала всю ту свою зачіску.
- Справді? - Так.
- Я б заплатила, аби там... - Я б — ні.
Випустили?
Краще нехай поводиться добре, аби знову не сісти.
Може, знову почне співати.
На початку в контральто йдуть восьмі,
треба бути трохи уважнішими.
Якщо ти мене боїшся, то йди. Ти ж вже це робив.
Я зрозумію.
Дует — серйозне випробування, еге ж?
То що робитимеш?
Приймеш виклик?
Елетто.
Як ти?
Наступне питання?
Усе буде добре.
Звідки впевненість?
Бо я ж тут.
Настрій подобається.
А мені подобаєшся ти.
Браво!
А зараз підійди
Примруж у ніжній млості очі
Побачиш ти, що смуток відійде
А щодо іншого, хтозна Настане завтра
Я хочу бути з тобою
Цілувати твої губи й казати
У час, коли все минає
Все змінюється
Ми й досі тут
І нам не потрібні слова
Щоб пояснити, що...
Спостерігатиму я твій політ Не буду заважати
Бо все, чого я хочу — бути з тобою
Без пут чи ланцюгів, бути...
З тобою
Браво!
Ти була неймовірна.
Ти була фантастична!
Чудово.
Елетто!
Боже мій!
Я так пишаюся! Чудово! Це було чарівно!
Чарівно!
Слухай.
Прослуховування я не скасовувала.
Ти ще можеш його пройти.
- Так. О десятій ранку. - Ні.
Я тебе відвезу.
Я не можу.
Добрий вечір.
Рада знайомству. З усіма вами.
Тепер, коли вже знаєте, яка талановита у вас донька,
ви ж заохочуватимете її йти своїм шляхом, правда?
Вона навчилася нашої мови.
У Елетти надзвичайний голос.
У неї дивовижний голос.
Чому замість допомагати ви її стримуєте? Ви її стримуєте. Чому?
Чому?
Концерт був прекрасний. Елетта всіх зворушила. Мої вітання.
Батько вітає вас з успішним концертом.
Чудово зрежисовано. І Елетта була гарно вбрана.
Мамі сподобалися костюми й постановка.
Ти мусиш їй сказати, що в тебе... неймовірний голос.
Нам вже пора.
- Все одно скажи їм це. Прошу. - На все добре.
Що?
Про що та пісня?
Вона про кохання, якому не потрібні слова.
Заспіваєш ще раз?
Зараз?
А зараз підійди
Примруж у ніжній млості очі
Побачиш ти, що смуток відійде
А щодо іншого, хтозна Настане завтра
Я хочу бути з тобою
У час, коли все минає
Все змінюється
Ми й досі тут
І нам не потрібні слова
Щоб пояснити, що приховано В глибині наших сердець
Якщо впадеш — я завжди підійму
І підберу ті квіти Що зрониш ти на вулиці
Спостерігатиму я твій політ Не буду заважати
Бо все, чого я хочу — бути з тобою
Без пут чи ланцюгів
Бути з тобою
Що сталося?
Одягайся.
Одягатися? Зараз?
Турин?
Тату!
Пані вчителько!
Пані!
Бляха.
Пані!
Марко! Що ти тут робиш?
То ваша автівка?
- Ні, сусідова, а що? - Ми її позичимо.
І поїдемо куди?
Тату, газу. Ми спізнюємося.
Ви не читали повідомлень?
Ні, бо спала. Як не поясниш, у чому річ, їй-бо...
Вона їде на прослуховування.
Тату! Припини!
- Добридень. - Вітаю.
- Я на прослуховування. Муссо. - Так. Муссо? Ви запізнилися.
- Я знаю. - Нагору тими сходами.
- Сім'я може почекати тут. - Дякую.
- Можете йти. - Дякую.
Щасти.
Дякую.
Доброго ранку. Ви...
Елетта Муссо.
Ще трохи трепу — і я підсіла б на наркоту.
Ви й без неї не при собі.
Яка пісня?
«Атлантида».
Партитура є?
Де прослуховування?
- Туди. - Дякую. Я пішла.
Клаудіо, ви знаєте цю пісню?
Ні, якщо чесно, не знаю.
Що ж, панянко, доведеться співати а капела.
Ми слухаємо.
Досить. Ходімо, ну-бо.
Я ніколи не співала а капела.
На жаль, вибору у вас немає.
Я вже тут.
Я тут. Я готувала цю дівчину.
Перепрошую, трохи спізнилася, але...
Заходьте, вже й так купу часу згаяно.
Ваша правда. Дякую.
Час треба цінувати. Гаяти не слід.
Далі вже я. Дякую.
Хотіла б я
Дати тобі обіцянку...
Ой, не той акорд. Вибачте.
Перепрошую. Я на секундочку.
Послухай.
Глибоко вдихни.
Співай для себе.
Дякую. Вибачте.
Хотіла б я
Дати тобі обіцянку Сказати, що з нетерпінням чекаю
Коли все забуду
Хотіла б я тобі сказати Що не маю голосу
Аби не довелося говорити Що більше я не маю вибору
Я раніше виходила З дому зломленою
Закохана була в думках Але у щось примарне
Тепер не знаю, що мені робити Не знаю більше я, куди податися
Мені доведеться до цього звикати
Я загубилася у вирі Немов застрягла на краю прірви
Просила в тебе казок Ніби море — Атлантиду
Мені страшно, я це визнаю
Я так довго чекала
Тепер я обираю інший шлях Та прагнення моє незмінне
Сказати мені нічого Я хочу відірватися від того краю
Принаймні спробую дізнатися Наскільки боляче буде піти
Я буду на тебе чекати Десь в іншому куточку світу
Тепер я обираю інший шлях Та прагнення моє незмінне
Я просто збільшую поспіх А руки тримаю в кишенях
У мене в сумочці завжди твої ключі Ну ж бо
Не відвертайся й цього разу
Я бачу все у твоїх очах Більше мені нічого не треба
Я весь час себе запитую Чи це не я у всьому винна
Чи не змарнувала я час Бо не віддала весь його тобі
Та тепер я знаю, чого хочу Знаю, куди мені йти
Мені доведеться до цього звикати
Я загубилася у вирі Немов застрягла на краю прірви
Просила в тебе казок Ніби море — Атлантиду
Мені страшно, я це визнаю
Я так довго чекала
Тепер я обираю інший шлях Та прагнення моє незмінне
Сказати мені нічого Я хочу відірватися від того краю
Принаймні спробую дізнатися Наскільки боляче буде піти
Я буду на тебе чекати Десь в іншому куточку світу
Тепер я обираю інший шлях Та прагнення моє незмінне
Джуліана приїхала.
Доброго ранку.
Їдьмо, Елетто, ми спізнимося.
Дякую, старший братику.
Ти що, плачеш?
Це сльози радості. Ти їдеш, я зможу здавати твою кімнату!
От гад. Годі жартувати.
Ні, я серйозно.
Перетворю ферму на ферму-готель.
Здавати кімнати — моя солодка мрія.
А як я повернуся?
Тобі я запропоную гарну ціну!
Ходімо. Допоможи.
Ти — моя любов.
Та ну, тільки ж зробила макіяж!
Це вона так каже, що сумуватиме.
Я тебе люблю.
Рушайте вже, поки я не передумав.
Що він каже?
- Щоб їхали, поки не передумав. - Я б залюбки, але ж...
Будь ласка...
Зупиніть, пані.
ВІДЧУЙ МІЙ ГОЛОС
Усім привіт. Це Франческо, я Мартіна.
Запрошуємо на нашу навчальну ферму.
Чекаємо на усіх вас тут,
з сім'ями й дітьми, ви чудово проведете час
разом з нашими друзями-тваринами.
Я ВАС ЧУЮ ГОЛОСУЙТЕ ЗА АЛЕССАНДРО МУССО
Переклад субтитрів: Сергій Білай