Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Pamatuj, pamatuj, že tohle je teď
a teď a teď...
Sylvia Plathová
45 000 PŘ. N. L. Konec doby neandrtálské
Možná když prostě... ne...
- Počkej. Co tohle? - Prostě nebudu moct...
- Není to takhle lepší? - Ani ne.
- Nebude to... - Jo.
- Promiň. Radši přestaň. - Nemám...
Doktorandka antropologie
Promiň, jsem myšlenkami jinde.
...Greg? ze statistiky?
2025 N. L.
No...
nejspíš bychom měli jít oba spát.
Protože jsme oba pili a...
Asi bys měl jít domů.
Tak dobře.
Nemusíme dneska nic dělat.
- Já vím. - Jo.
Můžeme to zkusit znovu někdy jindy.
To mi do budoucích plánů nezapadá,
- protože jsem tu kvůli práci, takže... - Jo, já taky.
Určitě se uvidíme.
Rozsvítit, zhasnout?
Světla.
Rozsvítit. Rozhodně.
Budu pracovat, takže rozsvítit.
Coakley Pilotka s prodlouženým životem
Dobré ráno, Coakley.
Dobré ráno, ROSCO.
ROSCO AI kopilot
2417 N. L.
Jak se dnes máš?
Dobře. Jak ses vyspala?
Celkem dobře.
Co jsi včera v noci dělala?
Nic moc. Jenom jsem přemýšlela.
Tak jo.
Nechceš mi nadhodit nějaká čísla?
Co konkrétně?
Už tam budeme?
Tak schválně. Je to už 210 let,
takže ke Kepleru 16b dorazíme za 126 let.
To bude fajn, co?
Greg ze statistiky Textová zpráva
Jsme tu jen my dva, kamaráde.
Tak jo, jdeme na to.
Levá dlaň...
Nevím, co to přesně je.
Možná něco drží?
Máma
Prostě pracuju.
Jo.
Je to dobré.
Všechno je nové, ale jsou milí.
Do hajzlu.
Cože? Ne.
Ne, jsem sama.
O to právě jde.
To já extrahuju a sekvencuju mtDNA,
hledám introgresi, určuju období.
Ten výzkum je celkem velkej.
Možná budu i publikovat studii.
To ještě nevím. To je na tom to zajímavý.
Mohli bychom žít dýl.
Vyléčit rakovinu.
Nebo zjistit, kde jsme se vzali.
Princeton je v New Jersey spíš omylem.
Poslyš, mami, musím končit.
Jo. Já tebe taky.
Greg – Taky máš takovou opici? Asi jsme už staří, co?
C – Těžko říct! Pořád piju.
Do háje.
ROSCO?
- Ano? - Co je k obědu?
TIKKA MASALA PROBÍHÁ TISK...
Zpomalení nárazu?
Stabilně 10,5 metrů za sekundu na druhou.
Stále monitoruji všechny systémy.
- Nemusíš si s tím lámat hlavu. - Já vím.
Ale musím něco dělat, chápeš?
FÉNIX PĚT
Mám o tebe starost.
Tak o tom celé noci přemýšlíš?
Přemýšlím o spoustě věcí.
Nemáš dost vody?
Pokud chceš, mohu provést test půdy.
Ne, přijde mi dost vlhká.
Dej mi chvilku.
- Podle monitorů je půda dost vlhká. - Aha. Díky.
ELIXÍR
Hladina kyslíku je trochu nižší. Podíváš se prosím na palmy ve skleníku?
- Jak moc nízká? - Změna je minimální,
ale zkontroluj prosím zdraví rostlin.
Jak minimální?
Jakého rozdílu sis všimla?
Necelé jedno procento.
Minimální rozdíl, ale kyslík z rostlin by měl být stabilní.
V pohodě. Taky.
Bože.
Nevypadají zrovna zdravě.
Co je s nimi?
Nevím. Jsou nemocné.
Nevím, jestli to jsou bakterie nebo plíseň, ale...
musíme skleník dezinfikovat.
Sesbírám vzorky z nakažených rostlin,
abychom našly původce.
Žádný původce by být neměl.
Nějaký tu je.
GS – Jak ti to s tím chlapem jde?
C – Celkem fajn. Teprve se poznáváme.
Nový románek?
Líbí se ti?
Je trochu starší (asi o 45 000 let), tak na to jdeme pomalu.
Je to chybějící článek?
To není přesné, neexistuje jeden článek...
To není přesné, nemůže být jen jeden článek.
Je to složitější.
Kvůli genetické diverzitě kolem roku 45 000 př. n. l.
Haha, možná. Je to složitý. Kolik toho víš o antropologii?
Nic, anebo velmi málo.
Mami? Slyšíš mě?
Ne. Promiň, neslyším tě.
Počkej. Zkusím jít ven.
Slyšíš mě? Haló?
Promiň, je tu děsnej signál.
Slyšíš mě?
Jo. Jo, promiň. Byla jsem v podzemí.
Všechno je... Jo.
Volalas dvakrát. Co se děje?
Co to znamená?
Dobře, ale proč jsi...
To je jedno.
Co ti doktor řekl?
Dobře. Co kdybys mi někoho dala?
Jsi tam? Protože můžu...
ROSCO?
Přišla jsi o 4,5 % produktivních palem.
Supr. Chtěla jsem tě požádat, abys mi řekla nějaký příběh nebo vtip.
Promiň.
Myslela jsem, že chceš zprávu o situaci.
Spletla jsem se.
To na sto procent slyšet nechci.
Jistě, to dává smysl.
Ale díky.
Proč se vajíčkům nemají říkat vtipy?
Proč?
Protože prasknou smíchy.
Chvíli ses celá třásla.
To bylo celkem sexy.
„Celkem“?
Hodně. Bylo to hodně sexy.
Já jen že jsem nikdy neměla tak intenzivní...
bez, však víš...
Promiň... To myslíš...
Tys nikdy neměla orgasmus?
- To nemyslím. - Jasně že ne.
- Musím na záchod. - Dobře. To je...
- Ne, prostě... - Chápeš?
Nikdy jsem... z...
To je jedno.
Jsem rád, žes mi napsala.
Jo, já taky.
Vlastně jsem to nečekal.
Je tam kartáček. Pod umyvadlem.
- Jestli jako já miluješ dentální... - Musím brzo vstávat.
Jasně, já taky.
Letím do Vancouveru.
Co je ve Vancouveru?
Máma.
Nevěděl jsem, že jsi z...
Z Kanady. Jo. Máš s tím problém?
Ne.
Jedeš ji navštívit?
Vlastně je to složitější. Takže nechci...
Jasný. Jsem jenom sexuální objekt, takže...
- Přesně. - Jo.
Měj se. Napíšu ti.
Dámy a pánové, přistáli jsme ve Vancouveru.
Připadám si bezmocná.
Taky že jsi.
Co budeme dělat?
Co když kvůli tomu přijdeme o 30 % palmových listů?
- To by mise selhala. - Celá?
Ano.
Patnáct?
I to by značilo selhání mise.
A co deset?
- Selhání mise. - O kolik můžeme přijít?
Šest procent.
Nevím, co tě tak pobavilo.
Jsou ohroženy životy miminek.
To je dost malá tolerance chyb.
Palmy by nemělo nic kontaminovat.
Nevím, co říct. Jsou nemocné.
Uzavřený systém nemá umožnit existenci vnějších patogenů.
- O kolik procent jsme už přišli? - O pět.
Dobrá. Vytvoříme antibiotika, antivirotika.
Zjistíme, co to je. Ano?
Dokončuji přípravy vzorků. Snad budeme moci sekvencovat DNA původce.
Dobrá.
VRCHNÍ SESTRA CHERYL
Co? Čau.
- Ahoj. - Spal jsi?
Ne, nespal.
Jen jsem si lehl. Na chvíli jsem zavřel oči, ale nespal jsem.
- Zapomněla jsem, že je tam pozdě. - Ale ne. Jsem úplně čilý.
- Kecáš. - Nekecám.
Koukej, nespím.
Jsem vzhůru. Můžeme si povídat.
Ahoj.
- Ahoj. - Ahoj.
- Chceš vidět moji ročenku? - Zoufale moc.
Dobře.
Tak jo.
Tak schválně.
Debatní kroužek.
Ty jo.
Kolik ti tam je?
Druhák.
Určitě ti debatování šlo.
Byla jsem dobrá.
- Jednu holku jsem rozbrečela. - Jo.
Samozřejmě.
Jak jinak.
Tohle je divný.
Co?
Na téhle posteli jsem kluka ještě neměla.
Je mi ctí tu být.
Haló?
Nějak se mi sekáš.
Haló?
- Slyšíš mě? - Haló.
- Ano. Slyšíš ty mě? - Teď?
Jo.
Musím si k tomu lehnout.
Ahoj.
Máma umírá.
Dělají, co můžou...
ale není to dobré.
Claire, to...
Bože, to je mi líto.
Mně taky.
Ležíš na boku.
Ty taky.
Nejspíš je fajn nemrhat čas tím, že se bojíš smrti.
Občas o smrti přemýšlím. Ale nebojím se.
Ty o smrti přemýšlíš?
Obvykle ne.
Jaké to je, když přemýšlíš?
Nevím.
Neurony vysílají signály.
Mechanické hledisko chápu.
Jasně.
Ale zajímá mě...
Jaké to je?
Nevím, ROSCO.
Mohla bys vypnout nepodstatné elektrické jednotky,
ať omezíme plýtvání kyslíku?
Nebude v tom moc rozdíl.
Ani malý?
Jistě. Malý ano.
Tak jo.
Všechno to vypni. Nebojím se tmy.
Tak jo.
Promiň. Jaké to je, když přemýšlíš ty?
Myslím, že když vy lidé v nějaký okamžik přemýšlíte...
vaše mysl je na jednom místě.
Já mám mnohem víc okamžiků a mnohem víc míst. Dává to smysl?
Jo.
Co to bylo?
Mám vzorec na antivirotikum, co by mohlo zabrat.
Vyňala jsem předmět, který je zřejmě z organické hmoty,
ale abychom zjistili, na co se to díváme, musíme...
udělat magnetickou rezonanci.
Ne. Mami. Ne, to neříkej.
Vyřešíme to. Ne. Mami.
Co kdybych...
Dobře, přiletím v pátek.
Jo? Protože chci. Proto.
Musím odejít ze stipendijka.
Musím s postarat o mámu.
Za hodinu mám schůzku s děkanem.
Vždyť to víš.
To o tvojí mámě jo, ale ne...
Jo. Takže dávám vale práci, co by mi mohla změnit kariéru.
Musím do sprchy.
- Jo, běž se vyspchovat. - Dobře.
ANTIVIROTIKUM SELHALO
Takže...
- přicházíme o další palmy. - Ano.
- Antivirotika nezabírají. - Ne.
Vážně nevím...
Co?
Co přijmout porážku?
ROSCO, vyslechni mě.
Copak?
Ty palmy nezachráníme.
Vytvářejí kyslík potřebný pro...
Já vím. Ale tyhle zemřou kvůli nečekanému parazitovi, kterého neumíme zabít.
Zatím. Možná vytvoříme imunní palmový kmen.
Ale víme jistě, že když zabijeme hostitele, tak i virus.
- Jo? - Ano.
Tak co zabít hostitele?
Nechápu.
Zabijeme palmy.
Zbavíme se všech palem, vyhodíme půdu,
počkáme den, týden... nevím.
Jak dlouho přežijeme bez čerstvého kyslíku?
To závisí na tvém tepu.
Dobře, ale chápeš, jak to myslím? Proč se je snažíme zachránit?
Prostě je zabijeme i s virusem a vysázíme nové.
Když zabijeme všechny palmy,
nebude dost kyslíku dva roky, než vyrostou nové.
A trvalo by celou cestu, než dosáhneme dostatečné hladiny kyslíku pro miminka.
Fajn.
Kterých pět věcí využívá kyslík na lodi nejvíc?
Životní podpora pro tebe a embrya.
Co dál?
Další využití je v porovnání s tímto zanedbatelné.
Jste organické systémy.
Využíváte 98 % kyslíku.
Tak to organický systémy nepřežijou.
A ty i miminka jste pro úspěch mise zásadní.
No, co když...
se něčeho zbavíme?
Čeho?
Já spotřebovávám nejvíc kyslíku.
Takže co když se zabiju
a ty a loď poplujete dál?
A až se dostanete na Kepler, většina práce se zautomatizuje.
Takže budeš ovládat drony, inkubuješ kmenové buňky,
vychováš děti a dotáhneš to do konce?
Šlo by to?
Nejsem vybavena na...
Ne.
Určitě?
Musela bych projít každý protokol na zbytek mise, ale...
Nebo naopak...
Najdeme způsob, jak generovat víc kyslíku?
Záložní skleník?
Fungovalo by to?
Nevím.
Není na něj místo, všechny systémy jsou nezbytné,
ale můžu provést výpočty.
Dobrá.
C – Promiň, že jsem tě nevzbudila, nesnáším loučení. Zavolám ti, až přistanu.
Napadlo mě, kam můžeme dát záložní skleník.
Do počítačového prostoru.
Pomocí řas na palubě přeměníme můj procesor na rostliny.
- Ale... - Je to ideální místo.
Kyslík půjde přímo do systému podpory života.
Jo, ale tebe by to usmažilo. Navždycky.
Ano.
To ti nevadí?
Ne.
Nejlepší scénář je ten,
že ty přežiješ a dostaneš se na planetu.
To doporučuji.
Ne, nebudu vybírat mezi tebou a mnou.
Provedu simulaci, kdo má větší šanci dokončit misi.
Dobrá.
Dobré ráno, Coakley.
Dobré.
Tak jo,
jak ses rozhodla?
Kdo nejspíš přežije až k planetě? Ty, nebo já?
Vlastně na to nemohu odpovědět.
Nedokáži předvídat tvé chování, což...
Kdo má větší šanci?
Ty.
Ukaž mi výpočty.
Raději ne.
Co prosím?
Raději ne.
Není to moc slibné.
Ukaž mi je.
Chci to přepočítat.
Mám to dobře.
Já vím. Jenom...
Jenom nevím, jestli té odpovědi věřím.
Co když lžeš?
Nelžu.
Co je tenhle faktor?
Jistá dávka náhody,
kreativity, štěstí nebo jak bys to nazvala,
kterou se mi nedaří zahrnout do výpočtu přežití člověka.
Takže jsi mi zvýšila šanci, protože bych mohla mít kliku.
Ano.
DOČASNÉ VYPNUTÍ ROSCO
RANDOMIZOVANÝ ORGANICKÝ VNÍMAVÝ POČÍTAČ
(90) minutách bude vypnutí ROSCO trvalé.
Je to špatné.
Mrzí mě to.
Nevím, jestli to zvládnu.
Zvládneš to.
Nevím, jestli to zvládneme my.
Určitě ano.
Zvládneme to.
Určitě jo.
Nemůžu se vrátit
a ty nikdy nemáš čas.
Nevím, co budu...
Možná nám prostě nevyšlo...
načasování.
Možná prostě nemáme být spolu.
Možná je to moc těžké a složité.
Proč se namáhat?
Asi to ani nedává smysl,
ale já prostě vím,
že máme společnou budoucnost.
A jakou?
Dobrou.
Stojí za to.
- Ahoj. - Ahoj.
Že mě při tom nezabiješ plynem nebo elektrickým proudem?
To nemůžu, i kdybych chtěla.
Na tom stupínku je páka.
Ta zastaví elektřinu.
Aha.
Bude to rychlé.
Dobře.
Bude tě to bolet?
Ne.
Poslední slova?
Postarej se za mě o děti.
Bylas moje jediná kamarádka.
To zvládneš.
Dobře.
Mrzí mě to.
Sbohem, Coakley.
Zmeškaný hovor
Gregu. Ahoj.
Chtěla jsem, ale...
- Další. - Ještě ti zavolám. Musím končit.
C – Jsem smutná.
Víš, že jsme strávili víc času od sebe než spolu?
- Víš to? - Jo. Mám kalendář.
Jo. Takže...
Nechci tohle podstupovat.
Nepřijde mi to správný. Nelíbí se mi to.
Počkej. Já, nebo ta situace?
To je jedno.
Ne, není to jedno.
Nelíbím se ti já, nebo ta situace? Můžeme oddělit proměnné?
Nebudu oddělovat proměnné.
Nemá to cenu.
Trčím v podkroví u mámy a můj přítel je v New Jersey.
A řeší zkouškový.
Spím s mobilem u postele,
protože si pak aspoň připadám, že mám vztah, a...
Ani neoplakávám mámu, protože oplakávám přítele.
Nemůžu někoho tolik milovat, jasný? Moc to bolí.
Co je?
Miluješ mě?
Od kdy?
Teď jsem ti řekla, že to bolí.
Mě to bolí.
Já vím. Ale... Je to hrozně sladký.
Stejně jako ty.
Ale no tak.
Taky tě miluju.
Fajn.
CESTA DOKONČENA
KONTROLA KYSLÍKU 100 %
PŘÍPRAVA OSÍDLENÍ – IV
VÝVOJ EMBRYÍ A UMĚLÉ DĚLOHY
SELHÁNÍ
UMĚLÉ DĚLOHY
V – ZPRACOVÁVÁ SE
Žádala jsem univerzitu,
aby mě na něm nechali dělat na dálku.
Možná budeme moct publikovat s novým týmem,
což by bylo... Gregu?
To je úžasný.
- Co? - Jo.
Jsi úžasná, Claire.
Podívej.
Jo, ukaž mi to.
A nejlepší je, že jestli vydáme studii,
budu uvedena jako první, protože jsem výzkum zahájila, i když tam nejsem.
„Rádi bychom si zachovali vaše bystré oko.“ Tak jo.
Pořád nemůžu uvěřit, že tu jsi. Tady.
Měl bys být v počítači.
Jsi šťastná.
- Sklapni. - Jo.
Něco pro tebe mám.
- Co? - Dárek k Vánocům.
- Je červenec. - Jo, ale neviděli jsme se. Takže...
Něco jsi mi koupil.
Vlastně jsem to nekoupil.
Ukradl jsem to.
Něco jsi pro mě ukradl?
To si piš.
Co je to?
Je to... z laborky.
To je ta věc.
Věc, co držela ta kostra.
To je...
- Co? - Jo.
Co to s tebou sakra je?
To vážně?
Jo, prostě jsem...
Už byl večer. Zašel jsem tam.
Nezměnili přístupové kódy. Viděl jsem to a...
To je naprosto nevhodné.
Jsem zmatený.
Já... ne...
Jsem vážně šťastná,
ale taky hrozně smutná. A vyšiluju.
Můžu... Myslím, že jsi šťastná.
- Jsem? - Podle mě jo.
Tak jo.
DOKONČENO
Ahoj.
Ahoj, beruško.
Ahoj, jsi tady.
Jsi naživu.
Já vím.
Šťastný nový rok!
- Šťastný nový rok. - Je to tu.
Vzbuď se.
Vzbuď se. Budoucnost je tu.
To je mi fuk.
Haló?
- Je tu budoucnost. - Aha.
Dobře.
- Měli bychom se přestěhovat. - Co? O čem to mluvíš?
Měli bychom se odsud odstěhovat.
- Připomíná mi minulost. - Mně se tenhle dům líbí.
Nechci, aby dětem přišlo, že tu uvízly.
Je jim čtyři a nula.
Uvíznou všude, kam je dáme.
Proč tak vyšiluješ?
- Mám se ucházet o tu profesuru? - O tohle jde?
- Už jsem vyplnila přihlášku. - Jo?
Měla bych? Asi ne.
- Měla? - Měli bychom jít spát.
Jo.
Je to na plný úvazek?
Jo.
Otázka zní, jestli ti bude chybět domov, když budeš tam.
A naopak práce, když budeš tady.
Přesně.
Náš starý domov umíral, museli jsme odejít.
Teď budujeme nový domov.
A dobře se o něj postaráme.
Tohle jsou drony, které létají kolem nové planety.
Tohle je dron sedm.
Je jich celkem 50.
Létají kolem a zasévají stromy.
Malou pistolkou střílí do země semínka.
Není to super?
Za 12 let a 10 měsíců bude dole dost vzduchu.
- Pak budeme žít tam? - Jo.
Až budeš starší. Jako já.
Ty budeš starší?
Ne. Ty zestárneš, ale já zůstanu stejná.
Proč?
Takhle to prostě je.
Každá jsme jiná.
Jsme jiné?
Ano. Ty totiž rosteš hrozně rychle
a já děsně pomalu.
Proč nerosteme obě stejně?
No...
kdysi dávno se lidi rozhodli,
že žít dlouho je vlastně špatné.
Je to špatné?
Není to špatné. Ale...
Jenom pro některé lidi.
Pro lidi, co musí žít dlouho.
A já nemusím?
Ne, ty nemusíš.
Já jo, abych se o tebe mohla postarat.
A pak budu starší než ty?
Jo. Jednou jo.
NEANDRTÁLEC
Homo neanderthalensis Před 430 000–40 000 lety
Poznáváš je?
To jsou jedni z našich nejstarších předků, neandrtálci.
Víš o nich něco?
Žili v jeskyních?
Paráda. Na první pokus.
Řekla ti máma někdy, že jsi její oblíbený žák? Aspoň myslím.
- A taky jediný. Ahoj. - Jo. Pořád zapomínám.
- Začali jste beze mě? - Jo, jen trochu.
Ví někdo, proč neandrtálci vyhynuli?
- Kvůli dinosaurům? - Ne.
Kvůli nám. Jiným lidem.
Ví někdo, co jsme za druh?
Homo sapiens?
Ano. Neandrtálce nahradili Homo sapiens. Byli jsme chytřejší.
Jak to víte?
- Co? - Že jsme byli chytřejší?
Vyráběli jsme nástroje. Vytvářeli jsme sofistikované umění.
Ta flétna není umění?
To je běžná chyba.
Neandrtálci byli velmi sofistikovaní.
Aha.
Děkuju.
Přejděme k šavlozubému tygrovi.
Nezapomínej, že nevyrušujeme cizí hodiny.
- Promiň. - Ne, byla to moc dobrá otázka.
Homo sapiens a neandrtálci po tisíciletí koexistovali.
Co to znamená?
Žili bok po boku.
Měli spolu rodiny.
Nemám ráda mimina.
I ty jsi byla mimino.
Nebyla.
Dobře. Bezva.
A teď domácí práce. Pojď.
Teď?
Ano, teď.
Víš, co se říká.
Zvládneme to...
Jen když každý přiloží ruku k dílu.
Výborně.
Tak jo.
Na.
Děkujeme, ROSCO.
Gregu.
Co je?
Pojď prosím nahoru.
- Co je? - Nová rodičovská výzva.
Je to nutný?
No páni.
Náš syn masturbuje.
Jo.
Proč ses dívala na jeho...
Neslídila jsem. Přísahám.
Chtěla jsem si něco vytisknout.
Chceš to s ním probrat ty,
nebo mám já?
Nevím... O čem chceš vůbec mluvit?
O lidské sexualitě? Etice konzumace porna?
Dobře. Tak jo, promluvím s ním.
Vygoogluju si to.
„Co říct, když syna přistihnete při masturbaci“.
Promiň, nejsme všichni rození učitelé.
Panebože.
Roky domácí školy jsou promrhány.
Takový je život, ne?
Začneš jako roztomilý, nevinný tvoreček
a stane se z tebe naprostej úchyl.
Je celý jeho máma.
Podíváme se na historii prohlížeče?
Dobře. Ano, porno.
Ale taky věda. Spousta vědy. Ty jo.
Sám od sebe četl o autofagii?
„Studie lidského genomu“.
Vzato kolem a kolem dopadl docela dobře.
Tak jo.
SIMULACE PŘISTÁNÍ SELHÁNÍ
Nezvládnu to.
Začínáš být mrzutá.
Je to pitomost. Nesnáším simulace.
- A... - Poslouchej mě.
Jestli se mi něco stane a nebudu moct přistát, přebíráš to ty.
Budeš velet.
Klidně se zlob, ale nemáš na výběr.
Musíš se to naučit.
Neběhejte!
Když to neuděláš správně, nikdo nepřežije.
Je to jasné?
Představte si, že umíme zastavit čas.
Pauznuli bychom něco, co lidstvo souží od úplného začátku...
Zakladatel/CEO
...a mohli bychom...
žít navěky.
Zní to jako kouzlo.
Práce alchymistů, šamanů nebo něco ze sci-fi.
Až doposud.
VAROVÁNÍ UPRAVTE VSTUPNÍ ÚHEL
Pětko!
To nic. To je dobré.
Máme plně sekvencovaný lidský genom. Víme, jak náš nepřítel vypadá.
Tento úsek DNA, CH14,
vypíná naši schopnost opravit a přestavět buněčné struktury.
První experimenty s CRISPR nám dovolují DNA vystřihnout a vyměnit.
Mysleli jsme, že to bude stačit, ale stárnutí a rozklad máme v sobě.
Není jen na jednom místě.
Proto jsme vytvořili systém automatických oprav.
Systém údržby na molekulární úrovni,
který spraví, co se rozbije, opraví, co selže,
a obelstí tělo, aby dál vytvářelo čerstvé,
nové, zdravé buňky mnohem déle než doposud.
Nebojte. Hotovo. Přistáváme.
Pětko, pomoz mi.
Zůstaňte tu.
Technologie nahrazení genu, které říkáme ELIXÍR.
Dobře.
A ty...
Budu hlídat děti, dokud se nevrátíš.
To je náš syn.
KONFERENCE ZMĚNĚNÝ ŽIVOT 2056
Vytvořili jsme ho.
Jak?
Představte si, že by naši velikáni, Einsteinové, da Vinciové,
Mozartové, žili 200, 300, 500 let.
V porovnání s délkou existence vesmíru
uběhne lidský život mrknutím oka.
To se nyní změní.
Po celou naši historii je naším nepřítelem čas.
Představte si, co dokážeme, když jsme ho teď porazili.
VEZMI TO S SEBOU DO BUDOUCNOSTI
Ne. To je pro tebe.
Ty jsi budoucnost.
Chtěl bys to?
Žít navždy?
Ne.
Já nevím.
Život je tak nepravděpodobný.
To, že najdeš toho pravého.
Vybudujete spolu život.
Stvoříte malé človíčky.
Sledujete, jak rostou.
A když se pak ohlédneš, najednou to všechno dává smysl.
Ahoj, mami.
Ahoj.
Gregu?
Ne, já jsem Dave.
Ne.
Ale jen proto, že víš, že to skončí.
O to jde. V tom je ten smysl.
Skončí to.
Nebylas se mnou spřízněna o nic víc než vy ostatní, ale...
i tak jsi moje dítě.
Nemyslela jsem, že se tohohle všeho dožiju.
Myslela jsem, že budu úplně poslední člověk.
DOKOVÁNÍ DOKONČENO
Nepřemýšlela jsem...
co když to zvládneme.
Co když přežijeme.
Vůbec jsem nepřemýšlela...
SKLENÍK
...o čase.
Nedokázala jsem si představit, že tě uvidím dospět.
A nedokázala jsem si představit, že až odejdeš...
budu tě pořád vídat.
A uvidím všechny, kdo tu byli před tebou.
A teď tě vidím ve tvých dětech...
a dětech tvých dětí.
Asi nikdy doopravdy neodejdeme.
To je krásná věc.
Všichni tu pořád jsme.
MRKNUTÍM OKA
České titulky: Pavlína Tajnerová