Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Minns, minns att detta är nu
och nu och nu...
45 000 f. Kr. I slutet på neandertalarnas era
Kanske om jag bara...
- Vänta. Hur är det? - Jag kan bara inte...
- Är det bättre? Nej? - Nej, inte direkt.
- Det går inte... - Ja.
- Förlåt. Du kanske ska sluta. - Ska...
Doktorand antropologi
Förlåt. Jag är inte på humör.
...Greg? läser statistik?
2025 e. Kr.
Jaha, då borde vi kanske bara sova?
För vi är ganska fulla och...
Jag tycker att du borde gå hem.
Okej.
Alltså... Vi behöver inte göra något i kväll.
- Det vet jag. - Ja.
Vi kan prova igen en annan gång.
Det passar inte in i mina framtidsplaner
- för jag är här för att jobba, så... - Ja. Jag med.
Vi ses säkert.
På eller av?
- Lampan. - På. På.
Jag ska jobba, så på.
Pilot med förhöjd livslängd
-God morgon, Coakley! - God morgon, ROSCO.
AI andrepilot
2417 e. Kr.
- Hur mår du i dag? - Bra. Har du sovit gott?
Helt okej.
- Vad gjorde du i går kväll? - Ingenting. Bara tänkte.
Kul.
- Har du några stora siffror åt mig? - Något speciellt?
- Är vi där än? - Vi ska se. Det har gått 210 år,
så vi bör nå Kepler 16b om 126 år.
Det blir väl trevligt?
Greg Statistik SMS
Det är bara du och jag, kompis.
Då så.
Hans vänstra handflata...
Vet inte riktigt vad vi har här.
Håller han i något?
Mamma
Jag jobbar bara.
Ja.
Det är bra.
Det är väldigt nytt, men de verkar trevliga.
Skit också!
Va? Nej.
Nej, det är bara jag.
Det är hela poängen,
att det är jag som extraherar och sekvenserar mDNA,
för att avgöra överföring av genetiskt material och ålder.
Min forskning är en rätt stor grej.
Jag kan bli publicerad.
Jag vet inte än. Därför är det spännande.
Vi kunde leva längre. Vi kunde bota cancer.
Vi kunde ta reda på var vi kommer ifrån.
Princeton är knappast New Jersey.
Jag måste sluta, mamma. Okej. Älskar dig med.
Är du lika bakis som jag? Vi är kanske gamla nu?
Vet inte! Dricker fortfarande.
Skit.
Du, ROSCO?
- Ja? - Vad är det till lunch?
TIKKA MASALA UTSKRIFT PÅGÅR
- Fartreduktion vid landning? - Stabil 10,5 meter per sekund i kvadrat.
Jag övervakar alla systemen.
- Oroa dig inte för det. - Det är bara...
Jag måste ha något att göra, du vet?
- Jag är orolig för dig. - Är det vad du tänker på om nätterna?
Jag tänker på mycket.
- Får du inte tillräckligt mycket vatten? - Jag kan göra jordanalys.
Nej, det känns vått nog.
Ge mig ett ögonblick.
- Mätningar visar att jorden är våt nog. - Tack.
Syrenivåerna är lite låga.
Kan du titta på palmerna i växthuset?
- Hur låg? - Minimal förändring,
men kolla växternas hälsa ändå.
Hur minimal?
Vad märkte du för skillnad på syret?
Precis under 1 procent.
Minimal, men syret från växterna bör vara stabilt.
Okej. Okej.
Jösses.
Ja, de ser inte så friska ut.
Vad är det för fel på dem?
Jag vet inte. De är sjuka.
Jag vet inte om det är bakterier eller svamp, men...
Vi måste desinficera växthuset.
Jag samlar prover från de döda växterna så att vi kan hitta smittämnet.
Det borde inte finnas smittämnen.
Det gör det.
Hur går det med din kille?
Rätt okej. Håller på att lära känna honom.
Ny romans?
Gillar du honom?
Han är lite äldre (45 000 år typ), så vi tar det lugnt.
Är han den felande länken?
Det är en missuppfattning, det finns inte bara en länk...
En missuppfattning det kan inte finnas en länk,
det är mer komplicerat än så.
Den genetiska mångfalden runt 45 000 f. Kr gör det
Ha, kanske. Det är komplicerat. Vad kan du om antropologi?
Mellan noll och väldigt lite.
Mamma? Hör du mig?
Nej, förlåt. Jag hör inte.
Vänta. Jag ska bara kliva ut.
Hör du mig? Hallå?
Ursäkta, mottagningen är dålig.
Hör du mig?
Ja. Ursäkta. Jag var under jord.
Allt är... Ja. Du ringde två gånger. Vad är det?
Vad betyder det?
Okej, men varför...
Det spelar ingen roll. Vad sa doktorn?
Okej. Får jag prata med någon?
Är du kvar? För jag kan...
Hallå, ROSCO?
Du har nu förlorat 4,5 procent av den produktiva palmmassan.
Okej. Jag tänkte be dig dra ett skämt eller något.
Ursäkta.
Jag trodde du ville ha en statusuppdatering. Jag tog fel.
- Definitivt inte vad jag ville höra. - Jag förstår.
Men tack.
Varför gick solen inte på universitetet?
- Varför? - För den hade redan en miljon grader.
Du skakade faktiskt.
- Det är rätt sexigt. - Rätt?
Väldigt. Det var väldigt sexigt.
Jag har aldrig haft en sådan intensiv...
utan, du vet...
Ursäkta. Är du inte... Har du aldrig haft en orgasm?
- Nej, det säger jag inte. - Jag trodde inte det.
- Jag måste gå på toa. - Bra. Det...
- Nej, jag bara... - Du vet?
Jag har aldrig, från...
Det spelar ingen roll.
Jag är glad att du messade.
Jag med.
Jag förväntade mig inte det.
Det finns en tandborste under handfatet
- om du är noga med munhygienen... - Jag måste upp tidigt.
- Ja. Jag med. - Jag har en flight till Vancouver.
- Vad finns i Vancouver? - Min mamma.
- Jag visste inte att du kom ifrån... - Kanada. Ja. Är allt förstört då?
Nej.
Bara ett besök?
Det är ganska tungt. Så jag...
Inga problem. Jag är bara ett sexobjekt, så...
- Precis. - Okej.
Vi ses. Jag messar.
Vi har nu landat i Vancouver.
Jag känner mig maktlös.
För att du är det.
Vad ska vi göra?
Tänk om vi förlorar 30 procent av palmbladen?
- Då misslyckas uppdraget. - Hela grejen?
- Ja. - Femton?
- Då misslyckas uppdraget. - Okej, tio?
- Uppdraget misslyckas. - Vad är felmarginalen?
Sex procent.
Vad är så roligt, Coakley? Barnens liv står på spel.
Det är en rätt liten felmarginal.
- Det borde inte finnas några smittämnen. - De är sjuka.
Det slutna systemet borde inte släppa in något.
- Hur mycket har vi redan förlorat? - Fem procent.
Okej. Vi jobbar på något antiviralt. Låt oss ta reda på vad det är.
Förbered proverna, så kan vi kanske sekvensera smittans dna.
Okej.
DIN SJUKSKÖTERSKA ÄR CHERYL
SPRUTOR, NÅLAR
Va? Hej!
- Hej! - Vänta, sov du?
Nej.
Jag låg ner. Jag blundade, men jag sover inte.
Nej, jag glömmer hur sent det är.
Nej, jag är vaken.
- Du ljuger. - Jag ljuger inte. Jag är klarvaken.
Klarvaken. Redo att prata.
Hej!
- Hej! - Hej.
- Vill du se min årsbok? - Desperat gärna.
Okej.
Jaha.
Då ska vi se.
Debatt.
Wow!
- Vänta, hur gammal är du där? - Andra året i high school.
- Du var nog bra på debatt. - Jag var bra.
- Jag fick en tjej att gråta. - Ja.
Naturligtvis. Självklart fick du det.
Det här är konstigt.
Va?
Jag har aldrig haft en pojke på min säng här.
Jag känner mig hedrad.
Hallå?
Jag hör dig dåligt.
Hallå?
- Hör du mig? - Hej.
- Ja. Hör du mig? - Nu?
Ja.
Måste ner hit.
Hej.
Hej...
Min mamma är döende.
De gör vad de kan... men det ser inte bra ut.
Claire, jag...
Gud. Jag är ledsen.
Jag med.
Du är i sidled.
Du med.
Det måste vara trevligt att inte oroa sig för att dö.
Jag tänker på döden ibland. Men jag oroar mig inte.
- Tänker du på döden? - Inte i vanliga fall.
Hur är det när du tänker?
Jag vet inte. Mina neuroner skickar signaler.
- Jag förstår mekaniken. - Jaha.
Men jag är nyfiken... Hur känns det?
ROSCO, jag vet inte.
Kan du stänga av icke-nödvändig elektronik så att vi kan spara syre?
Det gör inte stor skillnad.
- Men lite? - Javisst. Lite.
Okej.
Stäng av allt. Jag är okej i mörkret.
Okej.
Ursäkta. Förlåt. Hur är det när du tänker?
Jag tror att ni människor alltid känner i alla ögonblick
att ert sinne är på en plats.
Jag har många fler ögonblick, många fler platser. Förstår du?
Ja.
Vad var det?
Jag har en idé till ett anti-viralt medel.
Jag har avlägsnat ett föremål som verkar vara organiskt material,
men innan vi gör en MRI kan vi inte vara säkra på vad vi ser.
Nej, mamma. Säg inte så.
Vi ska bara hantera det här. Nej, mamma.
Tänk om jag kanske...
Okej, jag kommer på fredag.
Okej? Därför att jag vill det.
Jag måste lämna mina forskarstudier.
Jag måste ta hand om min mamma
och jag har ett möte med dekanen om en timme.
- Det vet du. - Om din mamma, ja, men inte...
Ja. Så hej då till mitt banbrytande arbete.
Jag måste duscha.
- Ja. Duscha du. - Okej.
ANTIVIRALT MEDEL MISSLYCKADES
Så... Vi förlorar fortfarande palmer.
Ja.
- Det antivirala medlet fungerar inte. - Nej.
Jag vet verkligen inte...
Vad?
Tänk om vi slutar?
ROSCO, för min skull.
Vad menar du?
- Vi kan inte rädda dem. - Palmerna skapar syre till livet ombord...
Jag vet. Men de här kommer att dö, de har en parasit som vi inte kan döda.
Ännu. Vi kan fortfarande skapa en palmvariant som är immun.
Men en sak som dödar viruset är om vi dödar värden.
- Ja? - Ja.
- Så varför dödar vi inte värden? - Jag hänger inte med.
Vi dödar palmerna.
Vi gör oss av med palmerna och kastar jorden över bord,
och så väntar vi en dag, en vecka...
- Hur länge överlever vi utan färskt syre? - Det beror på din hjärtfrekvens.
Men du ser min poäng? Varför försöker vi rädda växterna?
Vi kan döda dem och döda viruset och sedan plantera nya.
Om vi dödar alla palmerna
finns det inte tillräckligt med syre under två år när de nya växer.
Dessutom skulle det ta hela resan att nå ordentlig syrenivå för bebisarna.
Okej.
Vilka fem saker drar mest syre på skeppet?
- Livsuppehållande för dig och embryona. - Vad mer?
De andra är inget i jämförelse.
Ni är de organiska systemen.
Ni använder 98 procent av syret.
Då klarar sig inte de organiska systemen.
Men både du och bebisarna är uppdragskritiska.
Tänk om... Tänk om vi eliminerar en?
Vilken?
Jag förbrukar mest syre.
Tänk om jag tar livet av mig,
och så kan du och skeppet fortsätta?
Och när du kommer till Kepler är större delen av arbetet automatiserat.
Du skulle styra över drönarna och odla stamcellerna
och uppfostra barnen och alltihop. Skulle det fungera?
Jag är inte utrustad för... Nej.
Är du säker?
Jag behöver gå igenom alla protokoll för resten av uppdraget, men...
Alternativt...
Vi hittar ett sätt att generera extra syre? Ett extra växthus?
- Skulle det fungera? - Jag vet inte.
Vi har inte plats för det utan att offra något nödvändigt,
- men jag kan köra beräkningarna. - Okej.
Förlåt att jag inte väckte dig, jag avskyr farväl. Ringer när jag landar.
Jag har listat ut var vi får plats med ett andra växthus.
I datorutrymmet.
Konvertera min stordator till växter, använd alger ombord...
- Men... - Det är perfekt.
Det leder syre direkt till det livsuppehållande systemet.
- Ja, men du skulle försvinna permanent. - Ja.
- Stör det dig inte? - Nej.
Det bästa utfallet för mig är att du lever och tar dig till planeten.
Det vore min rekommendation.
Nej, jag väljer inte mellan dig och mig.
Låt mig göra en simulering och se vem som är troligare att lyckas.
Okej.
- God morgon, Coakley! - God morgon.
Okej, så... Vad kom du fram till?
Vem överlever till planeten? Du eller jag?
Jag kan inte svara på det. Det är omöjligt för mig att förutspå ditt beteende.
Vem är troligast?
Du.
- Visa mig matten. - Helst inte.
- Ursäkta? - Helst inte.
- Det är inte så lovande. - Låt mig se.
- Nej, jag vill dubbelkolla det här. - Mina beräkningar är inte fel.
Jag vet. Jag bara...
Jag vet inte om jag tror på ditt svar.
- Tänk om du ljuger? - Det gör jag inte.
Vad är det här för faktor?
Det är en lycklig slump, kreativitet, tur, vad du än vill kalla det,
som är svår för mig att inkludera i uträkningar om mänsklig överlevnad.
Så du bättrar på mina siffror med bondtur.
Ja.
ROSCO TILLFÄLLIG AVSTÄNGNING
(90) minuter, ROSCO avstängning anses permanent.
Det är illa.
Jag är ledsen.
- Jag vet inte om jag klarar det här. - Det gör du.
- Jag vet inte om vi klarar det. - Det kan vi. Det gör vi.
Det ska vi.
Jag kommer inte tillbaka och du är alltid upptagen.
Jag vet inte vad jag...
Tajmingen kanske är fel... Du vet?
Det kanske inte är meningen för oss.
Det kanske är för svårt och för mycket.
Varför bry sig?
Det är inte logiskt, men jag känner mig så säker på
att jag kan se en framtid för oss.
Hur ser den ut?
Bra.
Värt det.
- Hej! - Hej.
Du tänker väl inte försöka gasa mig eller ge mig en elektrisk stöt?
Det går inte ens om jag vill.
Det finns ett reglage på podiet där.
- Det bryter strömmen. - Jaha.
Det gått rätt snabbt.
Bra.
Gör det ont?
Nej. Nej.
Några sista ord?
Ta väl hand om barnen åt mig.
Du var min enda vän.
Du klarar dig.
Okej.
Förlåt.
Adjö, Coakley.
Missat samtal
Greg. Hej! Nej, jag skulle det, jag bara...
- Nästa! - Ja. Jag ringer upp. Jag måste sluta.
Jag är ledsen
Inser du att vi nu har tillbringat mer tid isär än tillsammans?
- Visste du det? - Ja. Jag har en kalender.
Ja. Så...
Jag vill inte göra det här mot mig själv.
Det känns inte bra. Jag gillar det inte.
- Vänta. Mig eller situationen? - Det spelar nog ingen roll.
Jo, det spelar roll. Gillar du inte mig eller situationen?
- Kan vi isolera variablerna? - Nej, det tänker jag inte.
Det går inte.
Jag är fast på mammas vind och min pojkvän är i New Jersey.
Han sköter mitterminstentor.
Jag sover med mobilen bredvid, för det är det närmaste ett förhållande jag har och...
Jag sörjer inte mamma, för jag sörjer min pojkvän.
Jag kan inte älska någon så mycket. Det gör för ont.
- Vad? - Älskar du mig?
När hände det?
Jag sa just att jag lider. Det här är smärtsamt.
Jag vet. Det är så rart och så typiskt dig.
Du... Du!
Jag älskar dig med.
Okej.
RESAN FULLBORDAD
100% O2-NIVÅ
FÖRBEREDER BOSÄTTNING
EMBRYONAL UTVECKLING & ARTIFICIELLA LIVMÖDRAR
INGET RESULTAT
ARTIFICIELLA LIVMÖDRAR
V PÅGÅR
Bara så du vet har jag skrivit till skolan
för att få fortsätta forska om min kille på distans.
Jag tror att vi kan publicera med den nya gruppen,
och det vore... Greg?
Det är fantastiskt!
- Va? - Ja.
Du är fantastisk, Claire.
Titta!
Ja, låt mig se.
Det coola är om de... om vi publicerar, står mitt namn först, för jag inledde det,
fast jag jobbar på distans nu.
"Vi vill gärna behålla dina skarpa ögon." Okej.
Jag fattar inte att du är här. Här!
Du borde vara i datorn.
Du är glad.
- Nej, håll klaffen. - Jag har något åt dig.
- Vad? - En julklapp.
- Det är juli. - Ja, men jag såg dig inte. Så...
- Så du köpte något åt mig. - Jag köpte ingenting.
- Jag stal det. - Stal du något åt mig?
- Ja. - Vad är det?
Det är... Från labbet.
Det är den där grejen.
Det som din kille höll i.
- Va? - Ja.
Vad fan är det för fel på dig? Seriöst?
Ja, det var...
Det var sent och jag gick in. Det var samma kod. Så såg jag den och...
- Det här är totalt olämpligt. - Jag får blandade budskap.
Jag vet inte...
Jag är väldigt glad,
men jag är också ledsen och på väg att flippa ur.
Jag tror att du är lycklig.
- Är jag? - Jag tror det.
Okej.
Okej?
Ja.
SLUTFÖRT
Hej!
Hej, gumman!
Du är här!
Du lever.
Jag vet.
Gott nytt år!
- Gott nytt år. - Vi gjorde det, allihop!
Vakna!
- Vakna. Det är framtiden. - Jag bryr mig inte.
Hallå?
- Det är framtiden. - Okej.
Okej.
Vi borde flytta.
Va? Vad pratar vi om nu?
Jag tycker att vi borde flytta härifrån.
- Det känns som det förflutna. - Jag gillar det här huset.
Jag vill inte att barnen ska känna sig fast.
De är fyra och noll.
De känner sig fast var vi än är.
Varför är du så neurotisk plötsligt?
- Borde jag ansöka om professuren? - Är det vad det är om?
- Jag skrev redan en ansökan. - Gjorde du?
Borde jag? Nej.
- Borde jag? - Vi borde sova.
Ja.
Är det en heltidsposition?
Ja.
Frågan är väl, om du är där, saknar du att vara här?
Och tvärtom?
Precis.
Vårt gamla hem dog, så vi behövde åka.
Och nu skapar vi ett nytt hem.
Det här ska vi ta väldigt väl hand om.
Det där är alla drönarna som åker runt den nya planeten.
Det där är drönare sju. Det finns 50 stycken.
De flyger omkring. De planterar träd.
De skjuter ner frön i marken med sina frösprutor.
Visst är det coolt? Ja.
Det finns tillräckligt mycket luft därnere om 12 år och tio månader.
- Och då ska vi bo där? - Ja.
- När du är äldre, som jag. - Kommer du att vara äldre?
Nej. Du blir äldre, men jag är likadan.
Varför?
Det är så vi är gjorda. Vi är inte likadana.
Är vi olika?
Ja, för du växer upp väldigt fort
och jag växer väldigt långsamt.
Varför växer vi inte likadant?
Jo, för länge sedan bestämde människor
att det var dåligt att leva länge.
- Är det dåligt för dig? - Inte dåligt, bara...
Bara för vissa människor.
De som behöver leva länge.
- Och det måste inte jag? - Nej, det måste du inte.
Bara jag, för jag måste hålla ett öga på dig.
Då blir jag äldre än dig?
Ja. En vacker dag, ja.
NEANDERTALMÄNNISKAN
Homo neanderthalensis 430 000 - 40 000 år sedan
Känner du igen dem?
Det är en av våra tidiga förfäder, neandertalarna.
- Vet du något om dem? - Var de grottmänniskor?
Helt rätt på första försöket.
Sa mamma någonsin åt dig att du är en av våra favoritelever?
- Den enda eleven. Hej! - Jag glömmer.
- Har ni börjat utan mig? - Ja. Bara lite.
Vet någon vad som hände neandertalarna?
- Dinosaurier? - Nej.
Det var vi. Andra människor. Vet någon vilken art vi är?
Homo sapiens?
Just det. Homo sapiens ersatte neandertalarna.
- Vi var smartare. - Hur vet du det?
- Vad? - Att vi var smartare.
Vi tillverkade redskap. Vi skapade sofistikerad konst.
Och är flöjten inte konst?
Det är en missuppfattning. Neandertalarna var väldigt avancerade.
Okej. Tack.
Vi går vidare till den sabeltandade tigern.
Okej. Vi måste komma ihåg att inte avbryta andra grupper.
- Förlåt. - Nej, det var en väldigt bra fråga.
Homo sapiens och neandertalare samexisterade i årtusenden.
- Vad betyder det? - De levde tillsammans.
De bildade familjer.
- Jag gillar inte bebisarna. - Du vet väl att du brukade vara en?
Nej.
Okej. Toppen.
Nu sköter vi våra sysslor.
Nu?
Ja, nu.
Du vet vad vi säger, vi lyckas bara...
Om alla gör sin del.
Bra jobbat.
Okej.
Så där.
Tack, ROSCO.
- Greg! - Vad?
Kan du komma upp dit?
- Ja, vad är det? - En ny föräldrautmaning.
Nej tack.
Wow.
- Vår son runkar till det. - Ja.
- Varför kollade du på hans... - Jag snokade inte, jag svär.
Jag var här för att skriva ut något.
Vill du ta det far och son emellan, eller ska jag prata med honom?
Finns det något att säga? För...
Om mänsklig sexualitet? Moralisk porrkonsumtion?
Ja, i så fall pratar jag med honom.
Jag ska bara googla det.
"Vad säger man när ens son runkar."
Ursäkta, alla är inte begåvade lärare som du.
Herregud.
Alla års hemskola förgäves.
Det är väl den mänskliga naturen.
Man börjar söt och oskyldig,
och sedan blir man en litet missfoster.
Han liknar sin mamma.
Borde vi kolla hans sökhistoria?
Okej. Ja, porr. Men också vetenskap. Titta, så mycket!
Läste han om autofagi alldeles själv?
"Mänskliga genomstudier."
Han verkar välbalanserad tycker jag.
Okej.
SIMULERING MISSLYCKADES
Jag kan inte!
- Jag ser att du blir irriterad. - Det här är dumt. Jag hatar simuleringar.
- Och... - Lyssna på mig.
Om något händer mig och jag inte kan landa är du andrebefäl.
Du har ansvaret.
Så du kan vara arg nu, men du har inget val. Du måste lära dig.
Inget spring!
För om du inte gör rätt överlever ingen. Förstår du?
Tänk om vi kunde stoppa tiden.
Vi kunde trycka på pausknappen på något som alltid plågat mänskligheten...
Grundare/vd
...och kanske kunde vi...
leva för alltid.
Det är en dröm.
Något för alkemister och trollkarlar och science fiction.
Tills nu.
VARNING – JUSTERA VINKEL
V!
Det går bra!
Vi har haft det mänskliga genomet i årtionden.
Vi vet vem skurken är.
Den är den här dna-kedjan, CH14, som stänger av
vår förmåga att reparera cellstrukturer.
Tidiga experiment med CRISPR låter oss klippa i dna-kedjorna,
vilket vi trodde skulle räcka, men åldrandet är inbyggt.
På mer än ett ställe.
Så vi skapade ett system för självreparering.
Underhåll på molekylär nivå
som lagar det som går sönder, reparerar det som misslyckas,
och lurar kroppen att fortsätta producera färska,
nya, friska celler längre än tidigare.
Det är okej. Vi landar.
V, jag behöver din hjälp.
Alla sitter kvar.
En genersättningsterapi som vi kallar ELIXIR.
Okej.
Och du...
Jag sköter barnen tills du är tillbaka.
Det där är vår unge.
MODIFIERAT LIV KONFERENS 2056
Vi skapade honom.
Hur?
Föreställ er om våra stora tänkare, våra Einstein, våra da Vinci,
våra Mozart, kunde leva 200, 300, 500 år.
Människans livslängd har aldrig varit mer än en blinkning i universum.
Det ska förändras nu.
Under hela vår historia har tiden varit vår fiende.
Föreställ er vad vi kan uppnå nu när vi har besegrat den.
TA MED DET HÄR TILL FRAMTIDEN
Nej. Den är till dig.
Du är framtiden.
Skulle du vilja det?
Leva för alltid?
Nej.
Jag vet inte.
Livet verkar så osannolikt.
Att hitta varandra.
Att bygga ett liv.
Att skapa små människor.
Att se dem växa.
Och sedan plötsligt ser man tillbaka och allt stämmer.
Hej, mamma!
Hej!
Greg?
Nej, det är Dave.
Nej.
Men det är för att man vet att det tar slut.
Det är poängen. Där finns meningen.
Det tar slut.
Du var inte mer släkt med mig än någon av de andra, men...
du är ändå mitt barn.
Jag trodde inte jag skulle få se det här.
Jag trodde att jag var den sista människan.
DOCKNING KLAR
Jag tänkte inte:
"Tänk om vi klarar det? Tänk om vi överlever?"
Jag tänkte inte på tiden...
VÄXTHUS
...alls.
Jag kunde inte föreställa mig att se dig växa.
Jag kunde inte föreställa mig att när du var borta skulle jag fortfarande se dig.
Och se alla som var där före dig.
Och nu ser jag dig i dina barn...
och i dina barnbarn.
Vi försvinner egentligen aldrig.
Så vackert det är.
Vi är alla fortfarande här.
Översättning: Maria Fredriksson