Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Sakra, dál nedojedeme! Rychle! Mladí na nás čekají!
BOČKI
Omlouvám se, ale měla jsem intervenci!
Báby z Wodniček se hádaly o kvočny!
Přijdeme pozdě. Čekají na nás a ještě musíme pro kytky!
Čapka!
Rychle, mladí snoubenci už čekají!
- Ženušky naše milované! - Kohopak to tu máme.
- Kde jste byli? - Chtěli jsme se duchovně připravit.
Stát! Výdech!
Z vašeho duchovna budu mít opici.
Tradice velí připít na zdraví novomanželů.
Na, tohle jim dáš. Ať nepřijdeme pozdě.
- Mladí čekají! - Čekají.
Chlapci! Pospěšte! Mladý pár už čeká!
Velebnosti! Počkejte!
- Štólu! - Misku!
- Je připravená! - Miska na dary nesmí chybět.
Musíš víc dbát na svůj vzhled.
- Tati, nech toho. - Oliwko, krásná jako vždy.
- To je ale krásný pár! - Jako dvě zralá jablíčka!
Tolik jsem čekal na tenhle den.
Můžeme začít?
- Začněme. - Hrajte!
Počkejte chviličku! Chviličku.
Na co chceš čekat, květinko? Co ti ještě chybí ke štěstí?
Nechtěla by si moje vnučka vzít Kubu?
My s Janem jim tu svatbu rádi přenecháme.
Ale to vy se chcete brát, a ne my, babi.
- Já se rád ožením. - Já nikomu svatbu nepostoupím!
- Můžeme? - Velebnosti, začněte.
Hrajte!
Ó, můj drahý milý, dlouho jsme čekali.
Navzdory všem lidem, co v nás nevěřili.
Čekám já na tebe jaro, zimu, léto,
abys mě miloval před celičkým světem.
Ó, má milovaná, před celičkým světem.
Budu tě milovat, ať je zima, jaro, léto.
I až přijde podzim a začne padat listí. Slibem…
Halino?
- Halino! - Babi? Babi!
Je to šok pro organismus, najednou přestat být vdovou.
Musím dechu lapit
a žízeň ukojit,
obklopená družičkami.
Halino!
Dozadu, rychle!
Klid. Neboj.
Pojď.
- Babi, co to děláš? - Halino.
Řekni pravdu, chceš zůstat svobodná?
- Copak jsi city k Janovi ztratila? - Neztratila, právě naopak.
Ale teď si ho vzít nemůžu. A musíte mi pomoct v té situaci…
předoltářní, no.
Ale proč, babi?
- Jedna za všecky. - Všecky za jednu.
Kdo by si pomyslel, že moje Halinka je tak zamilovaná,
že se jí před slibem zastaví dech.
Otevři oči. Nevěsta ti od oltáře utekla.
Kde je Halina?
- Musela se projít. - Vydýchat všechny ty emoce.
Neptej se.
- Co? - No.
Tohle je v Bočkách poprvé. Upřímnou soustrast.
Buď jsem slepá, nebo tu píšou, že…
přijdu o dům?
Přečti si to.
Prodlení splátky.
Ale já jim psala prosbu, aby ty splátky rozložili na nižší.
Copak jsou věřitelé tak bezcitní?
Kde žiješ, Halino? Ty to nezajímá.
Každý den prodlení zvyšuje úrok. Už nedlužíš tři, ale šest tisíc zlotých.
A čas do konce měsíce, jinak tři sekery.
Daňový zákoník, článek 777.
Jak se nesplácí v termínu, propadne dům do exekuce.
Matko nejsvětější.
Je to všechno moje vina.
Ne, Wojtíšku, to neříkej. To já jsem všechno zvojtila. Já.
A pamatuj!
Ani slovo o mých financích.
Hlavně ne Janovi.
Přísahej.
Přísahám.
Dobře.
A co svatba?
Svatba nebude.
- Svatba nebude. - Co?
- Běžte s Bohem. - Jak to?
V NOUZI POZNÁŠ PODLESÍ
Halina Madejová, ta od sýrů.
Mám otázku. Ano. Mohli byste mi zaplatit předem…
Ne? Ale já fakt potřebuju…
Aha, rozumím.
Halino!
Halino?
Halino!
Vím, že jsi tam, Halino!
Měj tu slušnost podívat se mi do očí a vyřešit to jako člověk! Halino!
Kde je ta vaše…
krmitelka pekelná, kam se poděla?
Halino!
Hali…
- Ty mě před vlastní zvěří nebudeš urážet. - To jsem se ještě hodně krotil.
Já vím.
Ty jsi ta nejhorší…
- No kdo? - Babizna z Podlesí! Tohle udělat svojí…
Babizna z Podlesí?
Dobře jsem udělala, jestli si o mně tohle myslíš!
To já děkuju Bohu, že mě před takovou pekelnou ženou ochránil!
Halino, srdce nemáš.
Všecko mezi náma skončilo, Halino!
Všecko!
Co jsem to provedla?
Co jsem…
to proboha provedla?
Mělo být veselo, na otvíračce naší krčmy,
a místo toho máme pohřeb.
Mělas mi přinést štěstí, babčo!
Je to padlý anděl! Padlý anděl s Halininou tváří!
Oliwko?
Pověz mi, když máte stejné geny, proč se Halina k Janovi takhle zachovala?
To se všecko ještě vyjasní.
Před celými Bočkami Janovu reputaci rozjebala.
Dobře, že jsme našeho truňku udělali na svatbu tolik,
bo člověk nasucho by ten Halinin podraz nevydržel!
- Tak tak. - Šalamouni z Podlesí se ozvali.
- Půl mu nalej! - No jo, půl…
Možná by Matylda mohla vyšetřit příčinu Halinina provinění,
vždyť je v sázce reputace vašeho faráře.
Já se do soukromí sousedů nemíchám.
Ale kdyby Halina chtěla, cestu do zpovědnice zná.
Halina svoje důvody měla.
Wojto…
Ty něco víš.
- Kámošovi to nepovíš? - Wojciechu.
Všichni víte, jaká Halina je. Tvrdá.
Ale bez důvodu by člověku neublížila.
Musím si s babčou pořádně promluvit.
Co uzavřít sázku? Kdo se vsadí, že se to mezi Janem a Halinou urovná?
Podporujete hazard, velebnosti?
Peníze nejsou pro mě. Kostel potřebuje trochu opravit.
Po té nešťastné nehodě.
Co to bylo za nápad?
Pálit kořalku v sakristii? A ještě na plnej kotel?
Pálit se musí umět.
Půl.
Svatá slova.
- Co tady děláš, Wojtečku? - Měl ses nastěhovat k Halině, ale…
Dal jsi svůj majetek švagrům jako investici do pálení.
- Kam půjdeš? - Nevím.
Tam, kam mě odnesou nohy, neznám cíle ani cesty.
Jan vyřezal Halinu z lásky,
ona odkopla ho, ale Jane, nemysli, že z podlosti.
Co to je? Písnička?
Tvořím. Ještě.
Ach, Halino!
- Nemůžu tu ježibabu ani vidět. - Jane! Jane, musím ti něco… Jane!
Jane.
Jane!
Musím ti něco důležitého říct. To já jsem tvoje srdce zlomil.
Zbláznil ses?
Mám tě rád, Wojtku, ale…
Ne! Jde o to, že jsem Halinu přemluvil k nevýhodné investici.
Jaké investici?
Jeden kamarád, už bývalý, vydělával na kryptoměně.
I mně to zprvu šlo, tak jsem to řekl Halině.
Co se jí rozjela sýrárna,
začala být chamtivá, otevřená všelijakému byznysu.
Že ty jsi tupec dublovaný, to jsem věděl, ale že by moje…
Že by… Halina?
- Přišel jsi o hodně? - Já jen o drobáky. Ale Halina…
Kolik?
- Hodně. - Ale proč?
Chtěla pomoct Oliwce a Kubovi. A tobě koupit vysněnýho Junáka.
Junáka?
A Halina mi tohle všechno tajila?
To znamená, že svatbu nezrušila, protože by mě nemilovala.
Mami?
Oliwko!
Tys fakt přijela!
Jak bych mohla nepřijet?
Nevím, jestli bude Halina ráda, ale v takový den musíme být spolu.
Ani nevíš, jak moc tě potřebuju.
Jsem na tebe tak pyšná. Povídej, jak dopadl křest restaurace?
Počkat.
Proč nejsi na veselce?
To je na hodně dlouhé vyprávění.
Pojď, všechno ti povím.
- Chceš vzít tašku? - Ne, to je dobrý.
- O kolik přišla? - O všecko.
- O kolik? - Třicet tisíc zlotých.
Jak se teď z těch dluhů vyhrabe?
V sýrech je jediná naděje.
Tak to musíme na ty sýry nahonit spoustu zákazníků.
Neodpustím si, že jsem ji navezl do bitcoinů.
Kéž by mě unesli ufoni!
V domě není.
Tady taky ne.
Tohle měla na svatbě.
Mami, snad se babča…
Bože! To snad…
Neruš mě, Luizičko. Nemůžu dopustit, aby si Jan vzal zbankrotovanou ženu, no.
Ano. Našla jsem vaše číslo na internetu.
Nechtěli byste ode mě kupovat kozí sýry?
Tak velký řetězec obchodů přece máte. Nešlo by do jednoho zařadit moje výrobky?
Ewo!
Tak jsi na matčinu svatbu přece dorazila.
Škoda, že trochu pozdě. A vidím, žes to vzala zkratkou.
Nemohla bys být aspoň jednou ráda, že mě vidíš, mami?
Dost jsme se načekaly, tady s Oliwkou, až přijedeš ze svých cest po světě.
Oliwka s Kubou mě pravidelně navštěvují, a tebe jsem do Gdaňsku taky mockrát zvala.
Já už zapomněla, jaký to je mít vás dvě pohromadě.
Proč jsi tu svatbu odvolala?
Zjevil se mi ve snu tvůj tatínek a řekl mi, že mám zůstat vdovou.
- Babi! - No co?
Manželova vůle se respektovat musí!
A běžte dovnitř, ještě nastydnete.
A ty?
A kdo kozy podojí, sýry připraví, co?
Mámo, jak dlouho jsme se neviděly?
Ještě si promluvíme.
I o Janovi?
Co jsem řekla? Mazejte dovnitř, nebo nastydnete! Tak alou!
Janovo srdce musí být na maděru, když si to takhle vybíjí na dřevě.
Stavím záchranný vor.
Chystáš se snad vyplout na Narew?
- Je pro Halinu. - Chceš ji z Boček odplavit?
Něco lepšího.
Pomůžu ti.
Vidím, žes nezapomněla, jak se to dělá.
A povíš nám pravdu?
A ty? Jak to bylo, žes původně neměla přijet?
Do telefonu jsi řekla, že kohosi máš, přijedeš sama.
Mami, dost. Nechci výslech.
Chtěla sis promluvit. Ale když nechceš…
Babi! Mámo. Nemůžeme být jako normální lidi?
Jako ostatní? Normálně?
Vidíš to, Luizičko, jaký mám skvělý děvčata?
Ježíšku. Panenka milosrdná se na mě hněvá.
Tolik jsem zhřešil, že mě přeludy a kocovinou trestá?
Lidi! Pomoc! Marťani!
Kreatury! Marťani!
Marťani!
Nač ten spěch?
Matyldo!
Poběž! UFO!
Přeskočilo vám?
Hej!
Tak jo. Takhle tady, takhle tam.
Wojtek Kurek z Podlesí se hlásí pro kanál To je šok.
To, co se tu stalo, je šok, jinak to nejde popsat.
Velebnosti, povězte nám, jak jste na ty zázraky přišel.
- Jel jsem na borůvky… - Mluvte sem.
- Musíme se složit na kostel, aby to zlo… - Ne tak blízko.
- A co? Marťani někdy někomu ublížili? - Musíte se otevřít novým věcem.
Teď já. Já v televizi viděl, že nám dali civilizaci.
- A v Egyptě že pyramidy zbudovali. - K čemu pyramidy v Bočkách?
Co když nám postaví takovou tu fešnou sfingu?
No, je to šok. A jak se to stalo? Pojď.
Jak se stalo, že se ufonům zalíbilo tvoje pole?
Moje…
Musím to vyvrátit. Je to moje pole, Marťani udělali kruhy na mojem.
Co tvoje? Já to řeknu. Přesně tady, tu…
Tady začíná moje parcela.
Co lžeš?
Proč si vyšší inteligence vybrala zrovna jejich pole?
No to teda nevím.
Je to skandál.
- A ten si žádá zásah orgánů. - Co to tu pošlapalo za chuligány?
- Bočská policie. - Co se děje? Natoč mě. Stop!
Možná je to místo činu. Netoč. Stop.
Dobré jitro!
Haló!
Dobré jitro.
- Co tu rampluješ po noci? - Noc už máme dávno za sebou.
Konečně je celá trojka pohromadě.
Ty tvoje bylinky na spaní byly moc silné.
Paní Halino, řekl jsem jednu lžičku, ne víc.
Vidíš? A tys pořád sypala dál. A teď je celé ráno v trapu.
Pojďte, musíte něco vidět.
Sice se mi po Bočkách stýskalo, ale dnešní atrakci asi radši vynechám.
I mimozemšťany?
Co?
Nešlapte tam! Ať nepošlapete stopy. Všecko je to potřeba okolíkovat!
- Ale proč? - Je to místo činu.
- Na co mě točíš? - Na telefon.
Na památku. Na kosmické lidičky.
- Pro potomstvo. - Nejdřív měj potomstvo a pak se starej.
Nemám štěstí v lásce.
Kdo to je?
- Dobrý den. - Ewa Madejová!
- Oliwka má sestru? - Nepamatuješ si Oliwčinu mámu?
Nepamatuje.
Vítej!
- Ahoj. - Vítej.
Holky, vy jste se vůbec nezměnily!
To je Janek Krevetka. Teď nám dělá faráře.
Čekali jsme a čekali, až nás pozveš na nějakou vernisáž.
- Ale, nic z toho mého malování nevzešlo. - Protože měšťáci nerozumí umění!
Wojtek Kurek. K vašim službám.
A já si tě pamatuju takhle malého!
- Halina jede. - Halina.
Ewuš, nevíš, proč Halina zrušila svatbu?
Nevím.
To museli přistát mimozemšťani, abys k nám taky zavítala, květinko?
Nevím, kdo to tu podupal a celou úrodu takhle zničil.
- Ale rozhodně ne ufoni. - Jo. A Halino, jak to můžeš vědět?
Bylas tu v noci? Vidělas něco?
Nebyla a neviděla, ale mám svůj rozum!
Halino.
Chceš odvézt?
Ewo? Tomu nevěřím.
- Ahoj. - Ne.
Po těch letech? Ahoj.
Teď už vím, že to je všecko tvoje vina.
Aha, jako že já jsem přivedla Marťany do Boček?
A ne? Kdybys nepřišla pozdě na svatbu vlastní mámě,
udržela bys Halinu na uzdě a teď bychom ještě tancovali na veselce.
Dobře víš, že jsem ta poslední, kdo by Halinu dokázal udržet na uzdě.
Pořád maluješ?
Jenom tak…
Čmárám.
Napadlo by tě někdy, že se dají dokupy naše děti?
No povedly se nám.
A co tvoje vnučka?
Představ si, že Tolcia s mámou léčí nemocná zvířata až v Nairobi.
Podívej.
- Ty jo. - No.
Jste hladoví?
- Jo! - Jo!
Pojďte, zvu vás všechny. Adame.
Pojďte ke mně. Pojďte všici.
- Konečně. - Pojďte!
Šťovíkovka.
- Super. - S vajíčkem.
Jak víte, jsem racionální a nevěřím na zázraky.
Ani v neposkvrněné početí?
Nemíchej Panenku Marii s marťanskými nesmysly.
Vám to opravdu nevadí? Zničili vám úrodu, dary boží zmařili.
Nemůžeme ufonům vyčítat, že se jim zalíbilo naše pole.
Tak.
Přece nebudeme tahat Marťany po soudech.
No.
- Můžu ti nějak pomoct? - Mámo, ty a kuchyň? Nežertuj.
Stresuje se debutem. Potřebuje vítr v křídlech na nové dráze.
- Trefila na skvělého tchána. - To ano.
A vy co? Jste slepí? Nevidíte, že si z naší vesnice někdo dělá šprýmy?
A odhání mi klienty od sýrů?
Co kdyby sis rozšířila obzory?
Nenapadlo tě, Halino, že ti Marťani klienty přivádějí?
Kdo Boha v srdci a rozum v hlavě má,
ten neuvěří, že by Marťani zrovna do naší vsi Bočki zavítali.
Lidé…
Lidé hluboké víry…
Lidé hluboké víry i v takové kosmické věci věří.
Otče dobrý, jak takové nesmysly můžete vůbec říkat? A plést lidem hlavy?
Kdo je pro Marťanskou iniciativu? Že v Bočkách přistáli mimozemšťani?
A kdo je pro dopadení podvodníků?
Já jsem Švýcarsko.
A vy?
Ale my s mámou stojíme za Janem.
Moje vlastní rodina?
Tfuj.
A co? Že jsi proti mě poštval celou vesnici ti nestačí?
Ach, Halino.
V tvojí hlavě neexistuje možnost, že má někdo jiný názor než ty, co?
Tak ty pomstu hledáš. Za to, že jsem ti od oltáře odešla.
Taková ubohost.
Ubohost je to, že ti schází civilní odvaha.
Neřeklas mi do očí, že už mě ráda nemáš.
Co bys řekla tomu, kdyby tady…
vznikla nástěnná malba, v takovým…
bočkovským stylu?
- Věděla jsem, že něco vymyslíš. - Super nápad.
Poslyšte, a co když ta knajpa není zas tak dobrý nápad?
Neurvala jsem si moc velké sousto? Proč by lidi vlastně jedli zrovna u mě?
Odpověď je prostá. Protože ty nevaříš. Ty čaruješ.
No. A co já ti vždycky říkala?
Že je potřeba mít sny a následovat je.
A toho se koukej držet. Realismus je přeceňovaný.
Ten anděl úžasný.
Našeho Nikifora je tady vážně škoda.
Co je, Wojto?
Ach, Kubo, řeknu ti… Zjišťuju, že mi asi brzo budeš říkat…
táto.
- Blouzníš? - Ewa. Je dokonalá.
Přesně pro mě. Umělkyně. Podívej se na tu chůzi.
Přinesu ti vodu. Studenou.
Pošuku podleský.
„Ewa Kureková.“ Hezky to zní.
Tamhle něco přistálo! Jdem!
- Zpomal. - Drž se plánu.
- Dobře. - Jo.
- Běž jako on. - Nekopejte do toho!
Kopeš do toho.
- Zaber! - Dobrý.
- Jde to krásně. - Dobře…
- Kdo? - Marťani!
Opravdoví!
Mám vás, darebáci!
Matyldo?
Přijde ti správné, aby náčelnice strašila obyvatele?
A přijde ti správné si z vlastní náčelnice dělat srandu?
Holky, vy to děláte za Halininými zády?
- My se k téhle operaci přidaly až teď. - Jo.
Wojtku, proč jsi mi to neřekl? Já bych ti to řekl.
Protože seš podpantoflák, Kubo!
Tajili jsme ti to schválně, abys nemusela zasahovat
a pak nám to nezakázala.
- Děláme to kvůli Halině. - Kvůli Halině.
Chceme přilákat turisty, aby se Halininy sýry víc kupovaly.
- Víc kupovaly! - Aby Halina zvládla ty drahé splátky!
- Splátky! - Splátky!
Počkejte. Jaké splátky?
Tamhle to podupej.
- Tady. - Tady to podupej.
Tady se to zvedlo.
Válečná porada.
My s Kubou šest tisíc na splátku nějak seženeme.
Dám si.
Ale celou půjčku nezvládneme splatit.
- Nenecháme Halinu… - Ale děti. Jako byste Halinu neznali.
Ani zlotý si nevezme.
Proč jste nepřišli za mnou? Do takové pyramidy jste se zamotali.
Bo mi to Halina zakázala.
Žes takové volovině uvěřil ty, to chápu, ale že by Halina?
Vypadalo to věrohodně.
Zprvu vypláceli deset procent z toho, co se zainvestovalo.
Táto!
No tak, též jsem investoval a prodělal, ale dluhy jsem nenasekal.
A jak jste přišli na ten nápad s ufony?
To já. Byl takový program…
V televizi běžel, o anglických rolnících.
Tak si na těch kruzích nahrabali…
Fůru liber vydělali, a my co? Jsme horší?
A když Wojta zmínil mimozemšťany… Nechci se chlubit, ale byl to můj nápad.
Jan je naše mozkovna.
Hlavička mu funguje.
A potom nás se švagrem naverbovali na tu marťanskou záchrannou loď, a bylo.
My vždycky přijdeme tam, kde je veselo.
- Na pomoc. - Přijdeme pomoct.
…všechno tvorstvo chválí Tebe, ó náš Bože nejsvatější.
Buď pochválen!
- Na věky věků! - Promiňte. Prosím.
- Jsme tu správně u kruhů? - Jdete se modlit ke kruhům, či co?
Ne, paní. Ke Svaté Panence jdeme, ale kruhy jsme si chtěli prohlídnout.
- Někde tam. - Aha. A ty sýry?
- Jsou na prodej? - Na prodej.
Co, chcete si koupit?
Čerstvoučké, vlastní výroba! Pojďte se podívat, pojďte.
KOSMICKÁ MOC ŠVAGRŮ
Tady, už to nesu.
Hele, Halina!
Dobré ráno!
Vám taky, dobré ráno.
- Dobrý den. - Dobrý den.
- Paní, viděla jste ufony? - Ufony?
Viděli jsme to na internetu.
- Fakt? - Jo.
Viděl jsem talíř na vlastní oči. Chtěli mě unést, ale běhám rychle.
Wojtek Kurek umí běhat! Přežil jsem? To zjistíte, když dáte odběr mého kanálu.
Nechcete si koupit sýr? Ještě mi něco zbylo.
Čerstvoučký, vlastní výroba.
A kdybyste měli hlad, máme na návsi výbornou restauraci,
nejlepší v okolí, jmenuje se U Oliwky, doporučuju.
- Dobře. - Děkujeme.
- Nashle. - Doporučuju!
Mějte se.
Juliane.
- Halinko. - Co tady děláš?
Věděl jsem, že mě srdce nakonec dovede k tobě.
- Ano. - Halinko.
Pojď.
- Ale… - Pojď.
Ach, Halino…
Vnuk mi ukázal záběry vašich návštěvníků.
Hned jsem tě poznal. Bral jsem to jako znamení.
Co bylo v Ciechocinku, zůstane v Ciechocinku.
Ale Halinko, nemůžu na tebe zapomenout.
A dělal jsem si kvůli těm Marťanům obavy.
Četl jsem, že v Americe unesli mimozemšťani stovky lidí.
- Na výzkum a na náhradní díly. - Ty věříš takovým nesmyslům?
„Věříš?“ NASA to potvrdila.
Že kosmonauti viděli létající talíře.
Já bych to bral vážně.
Pro vlastní bezpečnost, Halino, se mnou musíš jet do Kielců.
A až se to celé trochu uklidní, rozhodneme se, kde chceme žít nastálo.
Juliane, ty blouzníš.
Jeď domů, Juliane.
Jeď.
K čertu s babou.
MARŤANSKÉ KRUHY
Vezmeme si dvě sošky. Prosím.
Dospělí platí, děti zadarmo. Se soškami to bude 150.
A vážně jste ty mimozemšťany viděl?
No jak bych neviděl? No viděl… viděl, no.
- A můžeme se s váma vyfotit? - S radostí.
- Děti, pojďte se vyfotit. - Úsměv.
Tak jo. Tři, čtyři, úsměv!
Kruhy jsou padesát metrů tamtím směrem.
Podívejte!
- Prosím, dejte si koláč. - Zadarmo ho rozdáváte?
- Lidi přijeli zdaleka. - Musíme být pohostinní.
Musíme potlačit naši podleskou pohostinnost.
Já taky nerad kasíruju návštěvníky, ale oni věří na mimozemšťany.
Nikdo je do placení nenutí. Skoro.
A my to nevybíráme pro sebe.
- Tak co, dva zlotý? - Pět.
- Koláč z domácích vajec. - Výborný!
- Pět zlotých! - Pět!
Kdo ví, jak ty kruhy a marťanské divy fungují,
jak kazí křesťanskou duši.
Za skromný příspěvek se pomodlím na ochranu každé ovečky.
Přispějete na Halininu sbírku, velebnosti?
Dám vám procento.
Jen se nebojte. Malý příspěvek, prosím.
Nikdy jsem Halině nezáviděla,
ale chtěla bych, aby mě někdo miloval jako Jan ji.
Nedávno jsi říkala, že jsi zamilovaná.
Jen hloupá jako obvykle.
Byla to švestka červivka.
Musíme najít nějaký způsob, jak usmířit Halinu s Janem, škoda lásky.
- Dobrý den. - Dobrý den.
- Prý se u vás dobře najíme. - Nejlépe v celém kraji, nejlépe.
Pojďte dál.
Dobrá.
Můžete k tomuhle stolu. Hned někdo přijde.
- Děkujem. - Díky.
Přepošli mi to.
Romantické komedie jsou vážně moudré filmy.
Posláno.
Jak v něm žena uteče od oltáře, může za to jiný chlap, vždycky.
Fotka nestačí k tomu, abych Halinu nařknul z nevěry.
Finančně se pomýlila, ale v její nevěru nevěřím.
- Nikomu ani slovo. - Jo. Ne.
Jo.
- Pochválen buď. - Na věky věkům.
Mám choulostivou otázku.
Rád bych věděl,
jestli se Halina při zpovědi nevyznala z nějakého těžkého hříchu.
Jsem vázán zpovědním tajemstvím.
Nic říkat nemusíš.
Jen kývni hlavou, jak budu vyjmenovávat hříchy.
Jde mi o jediný hřích.
Mám ti snad připomenout, že jsem vyřezal sošky do betlému zadarmo?
Nejen ty sošky jsi vyřezal. Kvůli tobě se teď musíme modlit k Halině.
Ale no tak. Byl jsem zaslepený láskou.
Na rekonstrukci kostela.
Opravdu to chceš vědět?
Tak pozor, ať tě to neskolí.
Halina před svatbou vůbec u zpovědi nebyla.
A tys jí přesto dal svátost?
Halina je na mě moc silná. Bál jsem se odmítnout.
Jak moc jsi hřešila, Halino, že ses ani knězi svěřit neodvážila?
Pane Jane!
Chceme vás pozvat na smírčí večeři s Halinou.
S Halinou? A to se zrovna hodí, bo jí chci taky něco říct.
Co se tu děje? Zase něco kujete?
- Kujem. - Uvařila jsem speciálně pro tebe.
- Pro mě, to všecko? - A pro tvou budoucí druhou polovičku.
Bude to fajn.
Halino! Musíme si promluvit!
Halino!
Není potřeba. Měl jsi pravdu, ufoni mi pomáhají s prodejem sýra.
- Víš, jak šel dneska na odbyt? - Jak jsi mě mohla podvést?
Co to povídáš za nesmysly? Kape ti na maják či co?
Hele! Tady je nezvratný důkaz tvé nevěry!
Halino! Ne!
- Matko Boží! - Halino!
- Halino! Není ti nic? - Halino, všecko v pořádku?
Mámo!
- Halino! - Ma…
Jak jsi mohla, Halino? Nasadit mi parohy!
Když už jsi vynesl výrok… tak dobře, podvedla jsem tě.
Chtěls to, máš to!
A je to.
Nepustím tě, dokud mi neřekneš pravdu.
Nikdo mě nebude ve vlastním domě vyslýchat.
Ne? Vsadíme se?
Ewčo!
Mámo. Dluhy chápu, ale nevěra?
- Jak víš, že mám dluhy? - Čili nepopíráš, žes Jana podvedla?
Do mého soukromí nikomu nic není.
Ne!
To je památka po dědečkovi! Opatrně!
Mluv!
Za všecko může Jan.
Já slyšela, jak říká švagrům, že neví, jestli dělá dobře, že si mě bere.
Chtěla jsem se mu pomstít.
A konkrétně?
No… Jela jsem na pěvecký konkurz do Ciechocinku.
Sama, bo švagrové dostaly chřipku.
Ahá, tak v Ciechocinku jsi poznala toho druhého.
Juliana. Skřivánka z Kielců.
Sólistu.
No, tak jsme si spolu zazpívali.
A?
No co, zatančili jsme si na čajích.
No a dál?
No a vypili jsme možná po jednom kalíšku koňaku.
- Jednoho? - Možná dva.
A teď ukliď všechno to, cos rozbila, šup!
- Není to dochucený. Ukaž. - Ne, chutná to výborně.
- Tvoje taky ne. - A tvoje?
- Není to dobrý. - Je to vynikající.
Co to povídáš? Chuť to žádnou nemá.
- Jsi na sebe moc přísná. - A ty jsi nekritický.
Nejsem nekritický. Jsem velmi kritický.
Víš, kdo vymyslel celou akci s mimozemšťany?
Jan to zařídil.
Pro tebe.
Procenta ze zisku.
Každý dal.
Jan říkal, že do konce měsíce dají dokupy celou splátku.
Matko nejsvětější.
Všichni jste mi chtěli pomoct.
- Děkuju. - Mami, promluv si s Janem.
Ne! Nemůžu to přijmout!
Pořád musíš být tak paličatá!
Nemůžu dovolit, aby jiní platili za moji hloupost!
Ale přece tě prosím, abyste si jenom promluvili!
My jsme si nikdy nerozuměly. A teď chceš i Jana ztratit?
Ale to tys ode mě utekla. Nejdál, jak se dalo!
Zamyslela ses někdy, proč?
- Haló? - Ewo, ten andělíček je nádherný.
Přesně pro mou galerii.
Věděla jsem, že se ti bude líbit. Ale budou na to v New Yorku klienti?
Potvrzení smyslnosti a lidovosti v jednom.
- So original! Co je to za umělce? - Takový, kterého můžeš sama objevit.
Mám teď v galerii clients. Chtějí vidět víc. Pošleš mi něco?
Teď?
Víš, jak funguje tenhle byznys. Kuj železo, dokud je žhavé.
Bohatí lidé, třeba z toho něco bude. Pa!
Přenes světlo na druhou stranu, prosím.
Tomu říkám umělecké oko.
V tomhle nasvícení získávají Janovi venkované umělecký rozměr.
No jo. Ale mají nějakou cenu?
Já Janovu umění věřím, protože je upřímné a od srdce.
- Máme to! - Jsi zlatíčko, andílku.
A co teď?
Teď se musíme modlit, aby je někdo koupil.
No dobrá. Dobrou noc.
Pá. Děkuju.
- Taky půjdu. - A kam?
Žena by neměla chodit v noci sama, ještě ji unesou Marťani nebo něco.
Kytara.
Vypadám krásně.
Krásněji než v reálu. Je vidět, že je to malované od srdce.
Kytaru jsem zapomněla.
Zapózuješ?
Takhle? Dobře.
A zazpíváš?
Jak se zamiluju, tak mám trému.
A je ta láska vzájemná?
Nevím. Nemám odvahu se jí vyznat.
No tak jí to zazpívej.
Určitě to zabere.
Vidíš, jak jíš knedlíky, jako bys mi chtěla pusu dát.
Proč rušíš umělkyni při práci?
Buď k užitku. Je tam halda špinavého nádobí, Wojto.
- Ne… - Ano!
Jak je Halině?
Mám tušení, že by byla radši, kdybych odjela.
Ale, dej pokoj, určitě ji po svém těší, že jsi tady.
Vždycky jsi byl skvělý kámoš.
Možná jsem chtěl být něco víc, ale nedalas mi šanci.
Přesně tohle máma potřebuje.
Snad si nechceš hrát na dohazovačku?
Třeba nebudu muset.
Je to mdlé, Oliwko. Hleď si vaření a nestarej se o lásku, ona už si poradí.
- Wojtku! - Jaké mdlé? Co to říkáš?
Nedochucené.
Giorgio Rivali, šéfkuchař z Milána to taky zažil.
Tak se fixoval na Michelinku, že úplně ztratil chuť.
Lásko, tobě to nehrozí. Všechno máš výborné. Viď, Wojtku?
Jo. Přímo epesní.
Oliwko, mě neřeš.
Už to cítím. Už mi to chutná, hele.
Mám něco s chutí. Dojdu pro talíře.
- Kubo. - Hej.
- Necítím svoje jídlo. - Máš to opravdu výborné.
Opravdu.
- Děkuju moc. - Píchnul jsem kolo.
Halina ti dala sýry?
- Ewa. - Aha.
Ale jak ona je připravovala.
No jak?
- Děkujeme. - Nashle, mějte se.
Každý něco prodává, jenom já tu nic nemám.
Mohl bys třeba napsat slavnou písničku.
- Jak prosté, a já sám na to nekápnu. - Vybrali jsme pro Halinu docela dost.
A bude ještě víc.
Obdivuju tě, pane Jane.
Ta sbírka je celá pro Halinu, a ještě se ukáže, že je ti nevěrná.
Mně už by ta láska dávno přešla.
Moje srdce věrné jest.
Ač polámané.
Ó!
Srdce věrné, byť polámané…
Ne.
Příště budu chtít vidět občanku.
Dej si klobásu.
Promiňte. Hledám kamarádku.
Pojďte blíž, nemusíme na tu dálku křičet.
Já totiž, trochu se bojím těch kruhů, co když vyzařují něco, co já vím.
- Na to je dobrá Kosmická moc. - Ano. Je dobrá na vyčištění.
- Pojďte, ochutnejte. - Opravdu?
- Jo. - Opravdu.
No…
- Pojďte ochutnat. - Pojďte se mrknout.
Je dobrá.
A pánové, prosím vás, nevíte, kde tu bydlí jistá Halinka?
- Taková… - Ta?
- Halina? - Je jako…
Příteli naší Halinky musíme nabídnout lahvinku zdarma.
Ne, to není třeba.
Jedna na mimozemšťany možná nezabere, ale dvě určitě ano.
- To je od vás… - Ať dá aspoň polovic.
Zdarma by mu mohlo zaskočit.
Ticho.
Tak vy sháníte Halinku, ano? Moc rád vás k ní zavedu.
Tudy je to blíž. Prosím, pojďte.
Musíme to Janovi napsat.
- Dvě flašky zadarmo. - Zapíšeme.
Zeptala ses, co dělá?
Stejně by mi neřekla pravdu.
Měly byste jít na terapii.
Myslíš, že Halina před někým přizná chybu?
Musíme zjistit, co to tam kombinuje.
Ani nápad. Nebudu špehovat vlastní babičku.
Ano. Slyšíte mě? Dobře.
Do inzerátu napište: „1500 metrů, louka u lesa“. Ano.
Aha. Dejte to do novin i na internet,
chci ten pozemek rychle prodat.
Tak.
Ještě kousíček rovně a pak vlevo.
Ano?
Tudy.
Opatrně, už to není daleko.
- Tudy, prosím. - Ne, jen běžte první, půjdu za vámi.
Ne, návštěvník musí mít přednost.
- Ano? - Prosím pěkně.
Když jinak nedáte.
Ano.
Tudy.
A jste si opravdu jistý, že je to…
správná cesta k Halince?
Pro tebe paní Halina.
O co vám vlastně jde?
- O můj nejdražší poklad. - Jaký poklad?
Halinu jsi obalamutil, paroháče ze mě udělal.
Všichni ve vsi se mi smějou, že mi utekla od oltáře!
Já jsem byl též obelhaný! Ani slovem se nezmínila, že je zasnoubená.
Můžete mi to podržet?
Zamotala mi hlavu a pak mě odkopla.
Jako kus hadru! Hele.
Tam, kde jsou lázně,
Maxi Kaz se chystá lovit.
Až ze Svatokřížska jsem za ní přijel, abych s ní mluvil, a ona mi dala košem.
…dnes dostane…
- Jak to, košem? - Normálně! Poslala mě pryč.
Tak jsem odjel, ale u Kielců jsem si uvědomil,
že se jí nehodlám vzdát, a vrátil jsem se o ní zabojovat.
- Ale ona je moje! - Teď už to vím!
Já nechci umřít v cizí zemi!
Nevím, jak to chodí na Svatokřížsku, moc jsem necestoval, ale u nás v Podlesí…
chlapi nepláčou.
Vytáhnu tě koněm!
- Neslané. - Základ dělala tvoje máma.
Podle babičky tvoje máma dělala vždycky všechno špatně.
- Žertuju. Základ je vynikající. - Nelži, vždycky jsem tě chválila.
Jo? A když jsem chtěla studovat umění,
tak cos mi řekla?
Že skončím bez práce.
Protože jsem snila o tom, že budeš rolníkem. S diplomem.
Že založíme ohromnou firmu, profesionální sýry že budeme vyrábět.
Ale to nebyl můj sen, mami.
Každý má svůj.
Halino!
Kde je? Tady!
Tady je. V sýrárně.
„Halino?“ Že se nestydíš. V tomhle stavu se ukazovat dětem!
To ty by ses měla stydět, Halino!
Oba jsi nás sežvejkla jako kudlanka nábožná.
Juliane.
Tohle jsem od tebe nečekala.
- Odejdi. - Dost, Halino! Nech mě mluvit.
Ty jsi taková Bočkovská fem fatále!
Fatale.
To taky!
- Femme fatale. - Přesně.
To je všechno.
Nevěř nikdy ženštině.
Dobrou radu ti dám.
Nic horšího na světě
nemohlo potkat nás.
- Femme fatale. - Neposmívej se!
Nikdy nevěř ženštině…
- Mámo? - Co chcete?
Ani jedna jste neřekla nic na obranu matky a babičky.
Musíme probrat něco důležitějšího.
Babi, tahle půda je tvoje dědictví.
- Jak o tom víte? - Nemůžeš ji prodat.
Nikoho nebudu prosit, aby platil moje dluhy.
Snažila jsem se
ty finanční díry zalepit sýrem, ale…
A Wojtek neví…
Co Wojtek?
Že jsem si vzala ještě jednu půjčku.
A kolik celkem dlužíš, mámo?
- Sedmdesát. - Tisíc?
- Ale snad něco vymyslíme, no. - No.
Máme spoustu času, do konce měsíce.
Jo, babi. To je ještě spousta času.
- Spousta. - Jo.
- Je ale těžká, ta Halina. - Jo.
Tak co, předěláme Halinu na ufonku?
Ne, nedokážu to!
- Tak proč jsme ji sem vlekli? - Rozum by chtěl, ale srdce to nedovolí.
- Láska! - I mě zasáhla láska.
- Z toho je třeba se těšit. - I když je ta láska zapovězená?
Máš-li v srdci úmysly čisté, každá láska je dobrá.
- Počkej, a co když někoho má? - Nemá, nikoho nemá. Je dokonalá.
Od chvíle, kdy já spatřil tebe…
nemohu jíst, nemohu spát.
- Nějaká divná melodie. - Interpretace je taková od srdce.
Počkej, já už to někde slyšel.
V kostele?
Přes tvé oči, tvé oči zelené…
Už vím! U poutníků!
Hvězdy jistě tvým očím předaly
lesku část…
Srdce hladoví po lásce…
Co je?
- Máme krizovou situaci. - Bez Jana se to neobejde.
Halina prodává majetek. To přece nemůžeme dopustit.
NA PRODEJ
Vypadá to pěkně mizerně.
Luizičko, chce to přidat barvu, co?
Hledáš něco, mami?
Barvu hledám.
Můj Bože, dítě, to v té tašce máš celý svůj majetek?
Nemám se kam vrátit, mami.
Znovu jsem věřila nepoctivému chlapovi.
- Kolikrát jsem ti to říkala. - Ano, a máš pravdu.
Mami, nemáš žádný důvod, proč bys na mě mohla být pyšná.
Jsi mou jedinou dcerou.
Mami, zklamala jsem tě, ničeho jsem v životě nedosáhla, promiň.
Ewo!
Ewičko.
Ewo!
Ewo.
Halinko, to jsem já.
Nemám na tebe čas, dej mi pokoj.
Halinko, přicházím v míru. Chci ti učinit nabídku.
Určitě nemravnou, vyloučeno.
Ne. Obchodní. Chtěl bych od tebe koupit pozemky.
Za hotovku?
Ovšem.
Ale já potřebuji…
sedmdesát… sedmdesát pět tisíc.
To zvládnu. Unesu to. Jen musím…
vybrat vklad, což můžu v Bělostoku.
Zítra můžeme vyřídit formality.
No! Tomu říkám nabídka, Juliane!
Halinko, ukážeš mi svou…
zem?
Juliane.
Wojtku.
Kde je Jan?
Hledám Jana.
V čem je lepší než já?
Julian kupuje Halininu louku!
- Co? - Šli si obhlídnout pozemky!
S otevřenou náručí jsme ho přijali, a takhle se chce do Halinina srdce vkrást?
- Hnida jedna svatokřížská? - Musíme Jana o všem uvědomit.
Zničí ho to. Já s ním promluvím.
- Určitě jsi na to ten pravý? - Měl by se o tom podrazu dovědět ode mě.
Vrátím se.
Domluveno.
Doprovodím tě.
Ne.
Projdu se sama. Musím se uklidnit.
Jak si přeješ.
Gratulace!
Vystrašil jsem se. Myslel jsem, že je to ztracený ufon.
Viděl jsem čápa. Čápi v Bočkách nosí dobré zprávy.
Mám radost, že v Bočkách přibude tak významný obyvatel.
To mě moc těší. Opravdu.
Po té neshodě s Janem jsem se bál, že moje investice
zde nebude vítaná.
Ne!
Velice mi imponuje, že to s Halinou nevzdáváš.
Hledáš si k ní cestu přes její pozemky.
Respekt.
Máme tady v Podlesí zvyk,
že kdo si kupuje naši půdu, musí si připít na zdraví Boček.
Po včerejšku na alkohol nechci minimálně měsíc ani pomyslet.
Tohle je odvar! Bylinkový, náš. Tradiční. Podleský.
Snad Halině přeješ. A ještě na svatojánskou noc.
Co, vy tady slavíte pohanské obřady?
Tradiční.
Chceš být jedním z nás? Tradice musíš respektovat.
Ještě tak čtrnáct loků.
Kolik?
Taková je tradice.
Počkej!
Mluvil jsi s Wojtkem?
- O čem? - Julian kupuje Halininy pozemky.
On co?
Je do chalupy daleko? Přes hodinu tu bloumáme.
Asi ty bylinky zpomalují čas. Ještě loka?
Ne! A proč ty nepiješ?
Je to jen pro ty, co kupují pozemky. A taky z toho mám pálení žáhy.
Světlušky. Takoví naši podleští ufoni.
Asi hledají lidi na experimenty.
Podívej se, jaké ti Marťany sondy vyslali.
Juliane?
Juliane!
Sakra.
Ne.
Juliane!
„Jane.“ Ne. Musím to říct s větší vznešeností.
Počkej, jinak.
„Drahý Jane, chtěla jsem ti moc poděkovat
za ty mimozemšťany, které jsi mi přivedl.
A odpusť mi, že někdy ztrácím nervy…“
No jo.
Protože co? Á, jsem po tátovi.
Ještě jednou.
- Halino. - „Drahý Jane…“
Zrovna jsem za tebou šla. Chtěla jsem ti poděkovat za…
Musím ti být opravdu ukradený, když takhle válcuješ moje city.
Já?
I milence ze Svatokřížska sis do Boček přivedla.
Ale Julian má čisté úmysly.
Kupuje ode mě louku, protože ví, že potřebuju peníze.
Halino! Ty jsi tak naivní. Vždyť jemu jde jen o…
Jinak jsem tě umlčet nemohla.
Halino.
Halino! Jane!
On… Totiž… Já…
On mi… Já ho…
- Ztratil jsem Juliana v lese. - Ale jdeš strašně nevhod!
- Co? - V lese mi zmizel.
Já nechci, aby mě unesli na náhradní díly.
Koči, koči.
Ať naše děti rostou ve zdraví.
A ať Halina s Janem zůstanou navždy spolu.
Zdraví a šťastní. A ať splatí všechny dluhy.
A naším Bočkám ať se vede. O noci svatojánské ať se všem daří.
- Ať se daří. - Ať se daří.
Oliwko! Wojtku!
Julian, ten velkej chlap, co dostal chlast zadara. Neviděli jste ho?
- Ne? - Ne.
Co bysme s ním dělali?
Chtěl jsem Janovi pomoct vystrnadit konkurenta z Boček.
Dal jsem mu ten bylinkový odvar, cos mi dal Kuba na inspiraci.
- Nedals mu ho moc? - Co?
- Ne! - Wojto.
Chtěl jsem, aby zabral.
Musíme Juliana najít, pojďte!
Dobře.
Dobrá. Romek a Ela prohledají les za vesnicí.
Dobře. Zbyszek a Wiesia, pole za vesnicí.
Pole.
Upalujte. Vy běžte k řece.
- My se podíváme na návsi. - Na návsi.
- Wojtku! - Tady jsem.
Wojtku, podívej se k Julianovi domů.
Na ubytování. Kam to jde?
Juliane!
Halino.
Můžeš mi říct,
proč jsi Juliana svedla?
Slyšela jsem…
jak jsi říkal švagrům…
že by byla chyba si mě vzít.
A nemohlas to doposlouchat?
Bál jsem se, že když si mě vezmeš, uškodí ti to.
Ty, taková spanilá žena, a já…
jen obyčejný řezbář z vesnice.
Kde že mám hledat? V tom shonu jsem zapomněl.
- V Julianově pokoji! - Promiňte!
Juliane!
BOČKI
Ewo, neviděla jsi Juliana? Všichni ho hledáme.
Není nikde k…
Co ti je?
Jsi smutná? Ewčo.
Znovu se mi rozpadl život.
To proto, abychom se našli.
- Nedělej si šoufky. - Nedělám. Jsem do tebe zamilovaný.
Pasujeme k sobě. Já jsem taky smolař.
A taky mi nic nevychází.
Wojto, ty seš super chlapák.
Máš vášeň. Vypadáš celkem obstojně…
Jo?
A určitě na tebe někde čeká holka tvých snů.
Ale já to nejsem.
Nikdo na mě nečeká. Nic mi nejde, ani v muzice, ani v lásce.
Láska si tě najde sama.
Aspoň něco.
Známá z New Yorku.
Ta z galerie?
Haló?
- Juliane! - Juliane!
Juliane!
- Juliane! - Juliane!
- Hele, místní! - Zeptej se jich.
Promiňte, ztratili jsme se. Hledáme legendární marťanské kruhy.
Musím vás informovat, že tu žádné Marťany nemáme.
Nikdy tu nebyli.
Slíbil jsem ti ufony, budou ufoni. Nestydíte se? Takhle mi rozplakat dítě?
Ten pán říká pravdu.
Neříká!
No dobře, a to se ty kruhy udělaly samy?
Já jsem je udělal.
Člověče, vždyť je evidentní, že byly vyrobeny přesným laserem.
On kecá.
Byli tu ufoni.
Na vlastní oči
jsem je v noci viděl.
- Proč lidem lžete? - Tak si tomu věřte. Kruhy jsou tam.
- Juliane! - Juliane.
Proč to neřeknete hned?
Tak rádi tě vidíme živého a zdravého.
I když jsi mi chtěl přebrat Halinu a zmocnit se jejího dědictví.
Odskákal jsem si to.
Moc mě to mrzí, opravdu, ale Podlesí není na moje nervy.
Já chci do Kielců!
- Zase něco chystáš? - Tak trochu.
Co je to za představení?
Já tvou zem koupím, Halino. Nezabráníš mi.
- Jane, ty nemáš peníze. - A vsaď se, že mám!
Prodal jsem svoje sochy v galerii až v dalekém New Yorku.
Objevili ve mně umělce. Díky Ewuli.
No.
Teď si musíš Jana vzít, abys dostala zpátky svůj majetek.
Co je moje, to je tvoje, Halino.
Vůbec si to nezasloužím.
Děkuju.
- „Milujme se!“ - Ty máš vždycky nějakou průpovídku.
Titul mýho novýho singlu!
- Mluv. - Ewo.
Teď…
to bude tvoje půda.
Postavíme se švagry domek. Malý, ale vlastní. No.
Abys měla svoje místo na zemi.
Děkuju.
Ewo, jsi úžasná.
Milujme se, milujme se…
- Ewo… - A já?
Zůstaneš s námi!
Všechno dobře dopadne.
- Měla jsi hlad. - Děkuju.
To je dobře.
- Jsou bez chuti. - Sladké borůvky.
Ztratila jsem chuť.
Když já čekala Ewču, taky jsem přišla o chuť.
Já s Oliwkou taky, pamatuješ?
Oliwko?
- Ty jsi těhotná! - Budeme mít děcko!
Ty jo!
Další Madejová na cestě!
Další Madejová!
Ne! Wolaková!
- Madejová! - Madejová!
- Miluju tě. - Já tebe taky.
Chlapci, pospěšte!
FARA
Mladý pár už čeká!
Ženich zmizel a nemůžu najít misku na dary.
Je připravená.
Miska na dary nesmí chybět.
To je moje holka.
Já vím. Už jsi mi to říkal, Wojto.
Jo.
Jan tu není.
Asi si to rozmyslel. Nedivím se.
Kdo by si bral takovou…
…hegemonistickou, silně vůdčí osobnost.
Už běžím!
Už běžím! Tvoje oblíbené.
Nech si ty oplzlosti na svatební noc.
Začínáme!
Počkejte!
Co kdyby se mladí…
vzali spolu s námi, co?
Budeme praprarodiče!
A my prarodiče!
Bravo!
- Páni! - Bravo!
- Paráda! - To je skvělá zpráva!
Tak co, bude se někdo brát, nebo ne?
- Ano, my. - A my taky!
- A my! - A my!
Překlad titulků: Jiří Nehyba