Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
‫לעזאזל, לא נוכל להמשיך לנסוע.‬ ‫מהר יותר! הזוג הצעיר מחכה!‬
‫- בודז'קי 2 ק"מ -‬
‫מצטערת, אבל הייתה לי התערבות.‬
‫כמה נשים מוודניצ'קי‬ ‫הסתכסכו בגלל תרנגולות דוגרות.‬
‫אנחנו נאחר. הזוג הצעיר מחכה‬ ‫וצריך עוד לאסוף את הפרחים!‬
‫הכובע שלי.‬
‫מהר, הזוג הצעיר כבר בטח מחכה.‬
‫הנה הנשים האהובות שלנו!‬
‫תראי מי כאן.‬ ‫-איפה הייתם?‬
‫רצינו להתכונן רוחנית לטקס.‬
‫עצרו! נשפו!‬
‫הרוחניות שלכם תגרום לי לחמרמורת.‬
‫המסורת מחייבת אותנו לשתות לחיי הזוג הצעיר.‬
‫קח ותן אותם לזוג הצעיר.‬
‫אסור לנו לאחר.‬
‫הזוג הצעיר מחכה!‬ ‫-כן.‬
‫- בית הכומר -‬
‫בחורים! קדימה! הזוג הצעיר מחכה!‬
‫אבי!‬
‫האבנט!‬ ‫-צלחת התרומות!‬
‫הכול מוכן!‬ ‫-לא לשכוח את צלחת התרומות.‬
‫עליך להקפיד על ההופעה שלך.‬
‫אבא, תעזוב את זה!‬ ‫-אוליבקה, יפהפייה כמו תמיד!‬
‫איזה זוג מקסים!‬ ‫-כן, כמו שני תפוחים בשלים!‬
‫חיכיתי כל כך הרבה זמן ליום הזה.‬
‫אפשר להתחיל?‬
‫נתחיל.‬ ‫-נגנו!‬
‫חכו!‬
‫-למה לחכות, פרח שלי?‬
‫מה עוד את צריכה כדי להיות מאושרת?‬
‫אולי נכדתי תרצה להתחתן עם קובה?‬
‫יאן ואני נשמח להעניק להם את החתונה הזו.‬
‫אבל אתם אלה שרוצים להתחתן, לא אנחנו.‬
‫אני אשמח להתחתן.‬
‫אני לא מוותר על החתונה הזאת עבור אף אחד!‬
‫אפשר?‬ ‫-תתחיל, אדוני הכומר.‬
‫נגנו!‬
‫"אהובי היקר‬ ‫חיכינו כל כך הרבה זמן‬
‫"למרות כל האנשים שלא האמינו בנו‬
‫"חיכיתי לך באביב, בחורף ובקיץ‬
‫"כדי שתאהב אותי מול כל העולם‬
‫"אהובי היקר, מול כל העולם‬
‫"אוהב אותך בחורף, באביב ובקיץ‬
‫"אפילו בסתיו, כשהעלים נושרים‬
‫"כי נשבעתי…"‬
‫הלינה?‬
‫הלינה!‬ ‫-סבתא!‬
‫זה באמת הלם עבורי להפסיק להיות אלמנה.‬
‫אני צריכה להסדיר את נשימתי‬ ‫ולהרוות את צימאוני‬
‫בחברת השושבינות שלי.‬
‫הלינה!‬
‫לאחור, מהר!‬
‫תירגע.‬
‫אחת ושתיים.‬
‫סבתא, מה את עושה?‬ ‫-הלינה, תגידי את האמת.‬
‫את מעדיפה להישאר רווקה?‬
‫אין לך שום רגש כלפי יאן?‬
‫לא, להפך.‬
‫אבל אני לא יכולה להתחתן עם יאן עכשיו.‬
‫אתן חייבות לעזור לי עכשיו, לפני הטקס.‬
‫אבל למה, סבתא?‬ ‫-אחת בשביל כולן.‬
‫וכולן בשביל אחת.‬
‫מי היה מאמין שהלינקה שלי כל כך מאוהבת בי,‬
‫שהיא התעלפה לפני הנדרים שלנו.‬
‫תפקח את עיניך.‬ ‫הכלה שלך נטשה אותך באמצע הטקס.‬
‫איפה הלינה?‬
‫היא הייתה צריכה לצאת להליכה.‬ ‫-מרוב התרגשות.‬
‫אל תשאל.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫דבר כזה עוד לא קרה בבודז'קי.‬
‫אני משתתף בצערך.‬
‫או שאני עיוורת‬
‫או שכתוב כאן שאני עומדת לאבד את ביתי.‬
‫תקרא אתה.‬
‫את מפגרת בתשלומים.‬
‫אבל כתבתי להם‬ ‫וביקשתי לפצל לתשלומים קטנים יותר.‬
‫אין לאנשים בחברת ההלוואות לב?‬
‫באיזה עולם, הלינה? הם דוחים בקשות כאלה.‬ ‫כל יום עיכוב משמעו ריבית נוספת.‬
‫עכשיו את חייבת 6,000 זלוטי, לא שלושה.‬
‫יש לך עד סוף החודש,‬ ‫או שתקבלי את "שלושת הגרזינים".‬
‫הכוונה לסעיף 777 לחוק המס.‬
‫אם לא תשלמי בזמן, הבית שלך יועמד למכירה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫כל זה באשמתי.‬ ‫-לא, וויטוש. תפסיק עם זה.‬
‫אני זו שגרמה לכל הבלגן.‬
‫אה! ותזכור.‬
‫אף מילה על הבעיה הכלכלית שלי.‬
‫בעיקר לא ליאן.‬
‫מבטיח?‬
‫אני מבטיח.‬
‫טוב.‬
‫מה עם החתונה?‬
‫החתונה מבוטלת.‬
‫-מה?‬
‫שהאל יהיה עמכם.‬ ‫-למה?‬
‫- הנס של הלינה -‬
‫הלינה מדיי, מוכרת הגבינות, כן.‬
‫יש לי שאלה, כן.‬
‫תוכלו לשלם לי מראש על ה…‬
‫לא? אבל אני באמת צריכה…‬
‫כן, אני מבינה.‬
‫הלינה!‬
‫הלינה?‬
‫הלינה!‬
‫אני יודע שאת כאן, הלינה!‬
‫לפחות תסתכלי לי בעיניים‬ ‫וניישב את העניין כמו שצריך!‬
‫הלינה!‬
‫איפה המרשעת מהגיהינום שמאכילה אתכם?‬
‫הלינה!‬
‫הלינ…‬
‫אל תשמיץ אותי לפני בעלי החיים שלי.‬ ‫-את החלק הגרוע ביותר שמרתי לעצמי.‬
‫אני יודעת.‬
‫את ככל הנראה…‬ ‫-תמשיך.‬
‫הזקנה הפודלשית הממורמרת ביותר‬ ‫אם זה מה שעשית לחצי השני שלך!‬
‫זקנה פודלשית ממורמרת?‬
‫אז עשיתי את הדבר הנכון‬ ‫אם זה מה שאתה חושב עליי!‬
‫אני מודה לאלוהים‬ ‫שהציל אותי מאישה נוראית כמוך!‬
‫הלינה, את חסרת לב.‬
‫הכול נגמר בינינו, הלינה!‬
‫הכול!‬
‫אוי!‬
‫מה עשיתי?‬
‫מה…‬
‫לעזאזל עשיתי?‬
‫היינו אמורים לערוך חתונה‬ ‫לפתיחת הפונדק שלנו.‬
‫במקום זה קיבלנו טקס אשכבה. איזה בלגן!‬ ‫היית אמורה להביא לי מזל, סבתא!‬
‫כי היא מלאך שסרח!‬
‫מלאך שסרח בדמותה של הלינה.‬
‫אוליבקה!‬
‫תגידי,‬
‫מכיוון שאתן חולקות גנים,‬ ‫למה הלינה התייחסה כך ליאן?‬
‫איכשהו הכול יתבהר.‬
‫היא הרסה את המוניטין של יאן‬ ‫מול כל הכפר.‬
‫מזל שהכנו כמויות גדולות‬ ‫של אלכוהול כמתנת חתונה,‬
‫כי מי היה יכול לסבול‬ ‫את המצב הנורא הזה ללא משקה!‬
‫אף אחד.‬ ‫-החכמים אמרו את דברם!‬
‫תמזוג לו חצי כוס!‬ ‫-כן, חצי!‬
‫חצי…‬
‫אולי מטילדה תוכל להבין‬ ‫את המניע למעשיה של הלינה?‬
‫מכיוון שהמוניטין של חבר הקהילה שלנו‬ ‫מוטל על הכף.‬
‫אני לא מתערבת‬ ‫בעניינים הפרטיים של שכניי.‬
‫אבל אם הלינה מרגישה צורך,‬ ‫היא יודעת איפה נמצא תא הווידוי.‬
‫להלינה היו סיבות משלה.‬
‫וויטוש…‬
‫אתה יודע משהו.‬
‫לא תספר לחבר שלך?‬
‫וויצ'ק.‬
‫כולם מכירים את הלינה. היא לוחמנית.‬
‫אבל היא לא הייתה פוגעת במישהו ללא סיבה.‬
‫אצטרך לנהל שיחה כנה יותר עם סבתא.‬
‫מה דעתכם שנהמר?‬
‫מי מהמר שהלינה ויאן יתגברו על הקשיים?‬
‫כומר שמעודד הימורים?‬
‫הכסף אינו בשבילי.‬
‫הכנסייה זקוקה לשיפוץ‬ ‫אחרי אותה תקרית מצערת.‬
‫זה היה חתיכת רעיון!‬
‫להכין אלכוהול לא חוקי בחדרו של הכומר?‬ ‫ועוד שיכורים לחלוטין?‬
‫אלכוהול צריך לדעת להכין.‬
‫חצי.‬
‫דברי טעם.‬
‫לאן אתה הולך, וויטצ'ק?‬
‫היית אמור לעבור לגור עם הלינה, אבל…‬
‫נתת את הירושה שלך לגיסים‬
‫בשביל עסק האלכוהול שלהם.‬
‫לאן תלך?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫"לאן שרגליי ייקחו אותי‬ ‫לא יודע מהי הדרך או המטרה‬
‫"יאן פיסל את הלינה מאהבה‬
‫"היא עזבה אותו,‬ ‫אבל אל תחשוב, יאן, שמתוך רוע זה היה"‬
‫מה זה? שיר?‬
‫אני עוד עובד עליו.‬
‫אוי, הלינה.‬
‫אני לא יכול להסתכל על המכשפה.‬ ‫-יאן!‬
‫יאן, אני חייב לספר לך… יאן!‬
‫יאן.‬
‫אני חייב לספר לך משהו חשוב.‬ ‫אני שברתי לך את הלב, יאן.‬
‫יצאת מדעתך?‬
‫אני מחבב אותך, וויטק, אבל…‬ ‫-לא!‬
‫העניין הוא ששכנעתי את הלינה‬ ‫להשקיע בהשקעה גרועה.‬
‫איזו השקעה?‬
‫חבר שלי, כלומר, חבר לשעבר,‬ ‫הרוויח כסף ממטבעות קריפטו.‬
‫גם אני הרווחתי בהתחלה,‬ ‫אז סיפרתי להלינה על זה.‬
‫מאז שעסק הגבינות שלה הצליח,‬ ‫היא נעשתה חמדנית.‬
‫כלומר, פתוחה למיזמים עסקיים שונים.‬
‫ידעתי שאתה טיפש, וויטק, אבל…‬
‫אבל הלינה?‬
‫כמה הפסדתם?‬ ‫-אני הפסדתי סכומים קטנים. אבל הלינה…‬
‫כמה?‬
‫הרבה.‬
‫אבל למה?‬ ‫-היא רצתה לעזור לאוליבקה ולקובה.‬
‫ולקנות לך את האופנוע שרצית.‬
‫אופנוע?‬
‫והלינה הסתירה ממני את כל זה?‬
‫זה אומר…‬
‫שהיא לא ביטלה את החתונה‬ ‫כי היא לא אוהבת אותי.‬
‫- המסעדה של אוליבקה -‬
‫אימא?‬
‫אוליבקה!‬
‫בסוף הגעת!‬
‫איך יכולתי שלא?‬
‫אני לא יודעת אם הלינה תשמח,‬
‫אבל ביום כזה, אנחנו צריכות להיות ביחד.‬
‫אין לך מושג כמה אני צריכה אותך.‬
‫אני כל כך גאה בך.‬
‫ספרי לי, איך הייתה הפתיחה של המסעדה?‬
‫רגע.‬
‫למה את לא בקבלת הפנים לחתונה?‬
‫זה סיפור ארוך מאוד.‬
‫בואי, אספר לך הכול.‬
‫את צריכה עזרה עם התיק?‬ ‫-לא, אני מסתדרת.‬
‫אז כמה היא הפסידה?‬ ‫-הכול.‬
‫כמה?‬
‫שלושים אלף זלוטי.‬
‫איך היא תצא עכשיו מהחוב הזה?‬
‫הגבינות הן התקווה היחידה.‬
‫אם כך, אנחנו צריכים‬ ‫למצוא לקוחות בשביל הגבינות.‬
‫אני שונא את עצמי‬ ‫על שהכנסתי אותה לביטקוין הזה.‬
‫עדיף אם היו חוטפים אותי חייזרים!‬
‫היא לא בבית.‬
‫גם כאן לא.‬
‫הלינה לבשה את זה בחתונה.‬
‫אימא, האם סבתא…‬
‫אלוהים! היא לא…‬
‫אל תפריעי לי.‬
‫לואיז, אני לא יכולה‬ ‫לתת ליאן להתחתן עם מישהי שפשטה רגל.‬
‫מצאתי את מספר הטלפון שלכם באינטרנט.‬
‫אולי תקנו כמה מגבינות העיזים שלי?‬
‫אבל יש לכם רשת שלמה של חנויות.‬
‫אולי תכניסו את המוצרים שלי לאחת מהן?‬
‫אווה!‬
‫הצלחת בסוף להגיע לחתונה של אימא שלך.‬
‫חבל שהגעת קצת באיחור.‬ ‫אני רואה שעשית קיצור דרך, מה?‬
‫אלוהים! את יכולה פעם אחת‬ ‫לשמוח לראות אותי, אימא?‬
‫אוליבקה ואני חיכינו מספיק‬ ‫שתחזרי מהמסעות שלך.‬
‫אוליבקה וקובה מבקרים אותי כל הזמן,‬
‫והזמנתי אותך לגדנסק פעמים רבות.‬
‫שכחתי איך זה כשאתן ביחד.‬
‫למה ביטלת את החתונה?‬
‫כי אבא שלך ז"ל בא אליי בחלום‬
‫ואמר לי שעליי להישאר אלמנה לא נשואה.‬
‫סבתא!‬ ‫-מה?‬
‫אני חייבת לכבד את רצון בעלי.‬
‫היכנסו פנימה! אתן תתקררו. עכשיו!‬
‫מה איתך?‬
‫מי יחלוב את העזים ויכין את הגבינות?‬
‫אימא, מתי בפעם האחרונה התראינו?‬
‫יהיה לנו זמן לדבר.‬
‫גם על יאן?‬
‫מה אמרתי?‬
‫היכנסו פנימה או שתצטננו! קדימה!‬
‫הלב של יאן בטח שבור לרסיסים‬ ‫אם הוא מוציא את הכול על האומנות שלו.‬
‫אני בונה סירת הצלה.‬
‫אתה מתכנן לשוט סולו לאורך נהר נרב?‬
‫זה בשביל הלינה.‬
‫אתה רוצה להבריח אותה מבודז'קי?‬
‫יותר טוב.‬
‫יופי.‬
‫תני לי לעזור.‬
‫אני רואה שלא שכחת איך עושים את זה.‬
‫תגלי לנו את האמת?‬
‫ומה איתך? לא היית אמורה להיות בחתונה.‬
‫בטלפון אמרת שיש לך מישהו, אבל באת לבד.‬
‫אימא, מספיק. אני לא רוצה חקירה.‬
‫רצית שנדבר. אבל אם את לא רוצה, אז לא.‬
‫סבתא! אימא.‬
‫אי אפשר לדבר כמו אנשים רגילים?‬ ‫כמו אחרים, בצורה נורמלית?‬
‫את רואה, לואיז, אילו בנות נהדרות יש לי?‬
‫אלוהים אדירים. הבתולה הקדושה כועסת עליי.‬
‫האם חטאתי עד כדי כך‬ ‫שהיא הענישה אותי בחמרמורת ובהזיות?‬
‫כולם! הצילו! חייז…‬
‫הצילו! חייזרים!‬
‫חייזרים!‬
‫- משטרה -‬
‫לאן אתה ממהר כל כך?‬
‫מטילדה!‬
‫בואי! יש שם עב"ם!‬
‫כולכם השתגעתם?‬
‫היי!‬
‫זהו זה.‬
‫תסתכלו לכאן, תסתכלו לשם.‬
‫וויטק קורק מדווח מפודלשה לערוץ "איזה הלם".‬
‫מה שקרה כאן הוא הלם. אין דרך לתאר את זה.‬
‫כומר הקהילה נמצא כאן.‬ ‫איך נתקלת בניסים האלה, אדוני הכומר?‬
‫רכבתי לקטוף אוכמניות…‬ ‫-דבר לכאן.‬
‫כולנו חייבים לתרום לכנסייה עכשיו,‬ ‫כדי שהרוע…‬
‫לא כל כך קרוב.‬
‫איזה רוע? האם החייזרים‬ ‫עשו אי פעם משהו רע למישהו?‬
‫צריך להיות פתוח לדברים חדשים.‬ ‫-אני אדבר עכשיו.‬
‫ראיתי בטלוויזיה‬ ‫שהם הביאו לנו את הציוויליזציה.‬
‫הם אפילו בנו את הפירמידות במצרים.‬ ‫-למה צריך פירמידות בבודז'קי?‬
‫מה אם יבנו לנו איזה ספינקס אלגנטי?‬
‫כן, אכן הלם.‬
‫ואיך זה קרה? בוא לכאן.‬
‫איך זה קרה שהחייזרים נמשכו לשדה שלך?‬
‫הוא שלי… צריך כאן לדייק.‬
‫החייזרים עשו את המעגלים בשדה שלי.‬
‫השדה שלך?‬
‫שכולם כאן ידעו!‬
‫כאן בדיוק מתחילה הנחלה שלי.‬
‫למה אתה מפיץ שקרים כאלה?‬
‫איך זה שאינטליגנציה גבוהה יותר‬ ‫בחרה בשדה של אחד מהם?‬
‫אין לי מושג.‬
‫זוהי שערורייה. ואם יש שערורייה…‬
‫היי! מה ההתקהלות הזאת?‬ ‫מי החוליגן שרמס את זה?‬
‫רשות החוק של בודז'קי.‬ ‫-מה קורה? צלם אותי. עצור!‬
‫ייתכן שזו זירת פשע. אל תצלם.‬
‫עצור.‬
‫בוקר טוב!‬
‫שלום!‬
‫בוקר טוב.‬
‫מה הקטע עם הרעש הזה באמצע הלילה?‬
‫הלילה נגמר מזמן.‬
‫תראו את זה, שלושתכן סוף סוף ביחד.‬
‫זה בגלל העשבים בחליטת השינה שלך.‬ ‫הם היו חזקים מדי.‬
‫גברת הלינה, אמרתי כפית אחת, לא יותר.‬ ‫-כפית אחת, ואת המשכת להעמיס.‬
‫ועכשיו כל הבוקר הלך לפח.‬
‫בואו, אתן חייבות לראות משהו.‬
‫התגעגעתי מאוד לבודז'קי,‬ ‫אבל נראה לי שאוותר על האטרקציות היום.‬
‫אפילו על חייזרים?‬
‫מה?‬
‫אל תדרכו על זה! אל תמחקו את העקבות.‬
‫צריך לגדר את הכול!‬ ‫-למה לגדר את זה?‬
‫זוהי זירת אירוע. אתה מצלם?‬
‫בטלפון שלי.‬ ‫-אתה!‬
‫למזכרת מהחייזרים. לדורות הבאים.‬
‫כדאי לך לעבוד קודם על הדורות הבאים.‬ ‫-אין לי מזל באהבה.‬
‫מי זאת?‬
‫בוקר טוב.‬
‫אווה מדיי!‬
‫לאוליבקה יש אחות?‬ ‫-אתה לא זוכר את אימא של אוליבקה?‬
‫הוא לא זוכר!‬
‫שלום!‬
‫היי.‬ ‫-שלום.‬
‫לא השתניתם בכלל!‬
‫זה יאנק השרימפ.‬
‫הוא נעשה הכומר שלנו!‬
‫חיכינו להזמנה לאחת התערוכות שלך.‬
‫לא יצא לי כלום מהציורים שלי.‬ ‫-כי אנשי העיר פשוט לא מבינים אומנות!‬
‫וויטק קורק. לשירותך.‬
‫אני זוכרת אותך כזה קטן!‬
‫הלינה באה.‬
‫הלינה.‬
‫אווה, את במקרה יודעת למה הלינה‬ ‫לא התחתנה בסוף?‬
‫שום מושג.‬
‫אז חייזרים היו צריכים לנחות בבודז'קי,‬
‫כדי שסוף סוף תבקרי אותנו, יפתי?‬
‫אני לא יודעת מי עשה‬ ‫את השרבוטים האלה והרס את היבולים.‬
‫בטח לא החייזרים.‬
‫איך את יודעת, הלינה? ראית מה קרה?‬
‫לא הייתי כאן ולא ראיתי כלום.‬ ‫אבל יש לי שכל!‬
‫הלינה!‬
‫להסיע אותך הביתה?‬
‫אווה? אני לא מאמין.‬
‫היי.‬ ‫-לא.‬
‫אחרי כל השנים האלה?‬
‫היי.‬
‫עכשיו אני יודע שכל זה באשמתך.‬
‫אתה מתכוון שאני זו‬ ‫ששלחה את החייזרים לבודז'קי?‬
‫לא את שלחת?‬
‫אם לא היית מאחרת לחתונה של אימא שלך,‬ ‫היית מצליחה להשפיע על הלינה‬
‫והיינו עדיין רוקדים באפטר פארטי.‬
‫אתה יודע שאני האדם האחרון‬ ‫שיכול להשפיע על הלינה.‬
‫את עדיין מציירת?‬
‫אלה סתם…‬
‫קשקושים.‬
‫היית מאמינה, אווה,‬ ‫שיהיו לנו ילדים ושהם יהיו ביחד?‬
‫כן, הם יצאו נהדרים.‬
‫ומה עם הנכדה שלך?‬
‫תאמיני או לא, טולצ'ה ואימא שלה‬ ‫מטפלות בחיות חולות בניירובי.‬
‫תראי.‬
‫כן.‬
‫מישהו רעב?‬
‫אני!‬ ‫-אני!‬
‫קדימה, כולם מוזמנים. אדם!‬
‫בואו אליי לפונדק.‬
‫סוף כל סוף.‬ ‫-קדימה.‬
‫מרק חומעה.‬
‫מעולה.‬ ‫-עם ביצה.‬
‫כפי שאתם יודעים, אני אדם רציונלי.‬ ‫אני לא מאמין בניסים.‬
‫ומה עם העיבור ללא חטא?‬
‫יאן, אל תערבב בין הבתולה הקדושה‬ ‫לבוץ ממאדים.‬
‫אתם באמת לא מצטערים?‬
‫היבולים שלכם נהרסו. מתנות האל בוזבזו.‬
‫מי יכול להאשים את החייזרים המסכנים‬ ‫שהתאהבו בשדה שלנו?‬
‫נכון.‬
‫לא נגרור את החייזרים לבית המשפט.‬
‫נכון.‬
‫אולי אעזור לך?‬ ‫-אימא, את במטבח? את בטח צוחקת.‬
‫היא לחוצה בגלל הפתיחה.‬ ‫-כן.‬
‫היא צריכה רוח גבית בדרכה החדשה.‬
‫יש לה חם נהדר.‬ ‫-ללא ספק!‬
‫אתם עיוורים?‬
‫אתם לא רואים שמישהו‬ ‫הופך את הכפר שלנו לבדיחה‬
‫ומבריח את הלקוחות שלי?‬
‫את מדברת מנקודת מבט צרה.‬
‫הלינה, העלית בכלל על דעתך‬
‫שהחייזרים האלה מביאים לך לקוחות?‬
‫מי שהאל בלבבו ומעט שכל בראשו לא יאמין‬
‫שחייזרים פלשו לכפר שלנו.‬
‫אנשים…‬
‫אנשים בעלי אמונה…‬
‫אנשים בעלי אמונה עמוקה‬ ‫מאמינים בדברים יותר חייזריים מזה.‬
‫אדוני הכומר, איך אתה יכול‬ ‫להגיד שטויות כאלה ולבלבל לאנשים את המוח?‬
‫מי בעד יוזמת החייזרים?‬
‫שחייזרים נחתו בבודז'קי?‬
‫ומי בעד למצוא את הנוכלים?‬
‫אני משווייץ.‬
‫ואתם?‬
‫אימא ואני עם יאן, סבתא.‬
‫המשפחה שלי?‬
‫לא.‬
‫מה?‬
‫לא מספיק שאתה מסית נגדי את כל הכפר?‬
‫הלינה, את אפילו לא יכולה לקלוט‬
‫שלמישהו יכולה להיות דעה שונה משלך?‬
‫אתה רוצה לנקום בי כי לא התחתנתי איתך.‬
‫זה ממש נמוך!‬
‫מה שנמוך הוא שאין לך אומץ ונימוס.‬
‫לא אמרת לי בפניי שאין לך רגשות כלפיי.‬
‫מה היית אומרת על זה‬
‫שאצייר כאן ציור קיר, בסגנון בודז'קי?‬
‫ידעתי שיעלה לך רעיון.‬ ‫-רעיון נהדר.‬
‫תקשיבו, מה אם המסעדה הזאת‬ ‫היא לא רעיון כזה טוב?‬
‫מה אם לקחתי על עצמי יותר מדי?‬
‫למה שאנשים ירצו לאכול במסעדה שלי?‬
‫התשובה פשוטה.‬
‫כי את לא מבשלת.‬
‫את עושה קסמים.‬
‫נכון.‬
‫מה תמיד אמרתי לך?‬
‫שחשוב שיהיו לנו חלומות כדי שנגשים אותם.‬
‫ובואי נדבוק בכך,‬ ‫כי הריאליזם זוכה להערכת יתר.‬
‫המלאך הזה באמת מיוחד.‬
‫חבל שהאומן המוכשר שלנו מתבזבז כאן.‬
‫מה קרה, וויטוש?‬
‫אה, קובוש, אני אומר לך.‬
‫יש לי הרגשה שבקרוב תקרא לי "אבא".‬
‫אתה חולה?‬ ‫-אווה. היא מושלמת.‬
‫מתאימה לי בדיוק. והיא אומנית.‬ ‫אלוהים, תראה איך היא הולכת.‬
‫אביא לך מים. קרים.‬
‫משוגע פודלשי שכמוך.‬
‫"אווה קורק". יש לזה צליל נחמד.‬
‫משהו נחת שם! בואו!‬
‫לאט.‬ ‫-היצמדו לתוכנית.‬
‫טוב.‬ ‫-כן.‬
‫תתקדמו בקצב שלו.‬ ‫-אל תבעטו בזה!‬
‫אוי, לא!‬ ‫-אתה בועט בזה.‬
‫משכו!‬ ‫-זה טוב.‬
‫טוב מאוד.‬
‫טוב…‬
‫מי שם?‬ ‫-חייזרים!‬
‫אמיתיים!‬
‫תפסתי אתכם, נוכלים!‬
‫מטילדה?‬
‫האם זה ראוי שמפקדת המשטרה‬ ‫תפחיד את האזרחים שלה?‬
‫האם זה ראוי לעבוד על מפקדת המשטרה שלכם?‬
‫בנות, עשיתן את זה מאחורי הגב של הלינה?‬
‫רק עכשיו הצטרפנו למבצע הזה.‬ ‫-כן.‬
‫וויטק, למה לא סיפרת לי?‬ ‫אני הייתי מספר לך.‬
‫כי אתה נשלט, קובה!‬
‫ושמרנו על זה בסוד בכוונה,‬
‫כדי שלא תצטרכי להתערב ולאסור עלינו לפעול!‬
‫אנחנו עושים את זה בשביל הלינה.‬ ‫-בשביל הלינה.‬
‫רצינו למשוך תיירים לבודז'קי,‬ ‫כדי שיקנו את הגבינות של הלינה.‬
‫כדי שיקנו אותן!‬
‫כדי לעזור קצת עם תשלום ההלוואה של הלינה!‬
‫התשלום!‬ ‫-התשלום!‬
‫רגע. איזה תשלום?‬
‫תדרכו על זה שם.‬ ‫-זה עקום.‬
‫כאן.‬
‫תדרכו כאן.‬
‫איזה בלגן.‬
‫עלינו להתייעץ.‬
‫קובה ואני יכולים לשלם‬ ‫את 6,000 הזלוטי של התשלום הראשון.‬
‫כן, בבקשה.‬
‫אבל לא נוכל לפרוע את כל ההלוואה בבת אחת.‬
‫אבל לא ניתן להלינה…‬
‫ילדים.‬
‫אתם לא מכירים את הלינה?‬ ‫היא לא תיקח מכם אפילו זלוטי אחד.‬
‫למה לא באת אליי מייד?‬
‫אתה והלינה הסתבכתם בהונאת פירמידה.‬
‫כי הלינה אסרה עליי.‬
‫אני יכולה להבין שאתה האמנת‬ ‫לכל השטויות שהבטיחו. אבל הלינה?‬
‫זה נראה אמין.‬
‫בהתחלה הם נתנו עשרה אחוזים בתמורה להשקעה.‬
‫אבא!‬
‫כן, גם אני השקעתי והפסדתי כסף.‬ ‫אבל לא נכנסתי לחובות.‬
‫ומאיפה בא לך הרעיון עם החייזרים?‬
‫זה הייתי אני.‬
‫ראיתי תוכנית…‬
‫בטלוויזיה.‬
‫על חקלאים מאנגליה.‬ ‫-הם הרוויחו הון ממעגלי התבואה.‬
‫הם גרפו המון לירות שטרלינג.‬ ‫למה שאנחנו לא נצליח גם?‬
‫וכשוויטוש הזכיר חייזרים, אז…‬
‫בלי להשוויץ, אני הגיתי את הרעיון.‬
‫יאן הוא המוח שלנו.‬
‫יש לו ראש על הכתפיים.‬
‫ואז החבר'ה גייסו אותי ואת גיסי‬
‫לסירת ההצלה החייזרית, וזהו זה.‬
‫אנחנו תמיד מוכנים להצטרף לחבורה.‬
‫לחבורת ההצלה.‬ ‫-להושיט עזרה.‬
‫"…שרה כל הבריאה‬ ‫"מזמורים לך בהערצה"‬
‫תהילה לאל!‬
‫לנצח נצחים!‬ ‫-סליחה!‬
‫מעגלי התבואה נמצאים כאן?‬
‫אתם הולכים להתפלל למעגלים או משהו?‬
‫אנחנו הולכים לראות את הבתולה הקדושה,‬ ‫ורצינו לעצור ליד המעגלים.‬
‫איפשהו מאחור! אני לא יודעת.‬ ‫-והגבינות?‬
‫הן למכירה?‬ ‫-כן.‬
‫למה, אתם רוצים לקנות?‬ ‫-טוב…‬
‫הן טריות, הכנתי אותן בעצמי!‬ ‫בואו הנה, בואו!‬
‫- הכוח הקוסמי של הגיסים -‬
‫הנה. בבקשה.‬
‫הלינה!‬
‫בוקר טוב!‬
‫בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב!‬ ‫-בוקר טוב!‬
‫ראית את החייזרים?‬ ‫-חייזרים?‬
‫ראינו את זה באינטרנט.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫ראיתי את הצלחת במו עיניי.‬ ‫הם ניסו ללכוד אותי, אבל אני רץ מהר.‬
‫וויטק קורק רץ מהר! האם הצלחתי לשרוד?‬
‫תוכלו לגלות‬ ‫אם תירשמו לערוץ שלי, "איזה הלם".‬
‫תרצו לקנות גבינות? נשארו לי עוד כמה.‬
‫הן טריות, הכנתי אותן בעצמי.‬
‫ואם אתם רעבים,‬
‫יש מסעדה ממש טובה במרכז הכפר.‬
‫הכי טובה באזור.‬
‫קוראים לה "המסעדה של אוליבקה". אני ממליצה.‬
‫בסדר.‬ ‫-תודה.‬
‫להתראות.‬ ‫-אני ממליצה לכם!‬
‫להתראות.‬
‫יוליאן!‬
‫הלינקה.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫ידעתי שליבי יוביל אותי אלייך בסופו של דבר.‬
‫כן.‬ ‫-הלינקה.‬
‫בוא.‬
‫אבל מה…‬ ‫-בוא.‬
‫אוי, הלינה…‬
‫הנכד שלי הראה לי‬ ‫את הצילומים של המבקרים שלכם.‬
‫זיהיתי אותך מייד. ראיתי בזה סימן.‬
‫מה שקורה בצ'יחוצ'ינק, נשאר בצ'יחוצ'ינק.‬
‫לא יכולתי לשכוח אותך, הלינקה.‬
‫ודאגתי בגלל העניין הזה עם החייזרים.‬
‫קראתי שחייזרים חטפו מאות אנשים באמריקה.‬
‫לצורכי מחקר או לחלקי חילוף.‬ ‫-אתה מאמין בשטויות האלה, יוליאן?‬
‫"מאמין"?‬
‫נאס"א אישרה שאסטרונאוטים‬ ‫ראו צלחות מעופפות.‬
‫הייתי מתייחס לזה ברצינות.‬
‫למען ביטחונך, הלינה.‬ ‫כדאי שתבואי איתי לקיילצה.‬
‫וכשהעניינים יירגעו כאן,‬
‫נוכל להחליט ביחד איפה נרצה לגור.‬
‫יוליאן, יצאת מדעתך.‬
‫תחזור הביתה, יוליאן.‬
‫תחזור.‬
‫ככה זה עם נשים.‬
‫- מעגלי חייזרים -‬
‫ניקח את שני הפסלונים האלה. קחו.‬
‫מבוגרים צריכים לשלם,‬ ‫אבל ילדים נכנסים בחינם.‬
‫אז יחד עם הפסלונים, זה יוצא 150.‬
‫ובאמת ראית את אנשי החלל האלה?‬
‫איך יכולתי שלא? ראיתי אותם, כן.‬
‫אפשר להצטלם איתך?‬ ‫-כן.‬
‫בואו. סליחה, אנחנו מצטלמים.‬ ‫-תחייכו.‬
‫הנה. אחת, שתיים, שלוש. תחייכו!‬
‫העיגולים נמצאים 50 מטר בכיוון הזה.‬
‫תראו את זה!‬
‫פאי טעים! בבקשה!‬ ‫-אתן מחלקות את זה בחינם?‬
‫אנשים באו מרחוק.‬ ‫-אנחנו צריכות לקבל אותם יפה.‬
‫עלינו לדכא את הכנסת האורחים הפודלשית שלנו.‬
‫גם לי לא קל לקחת כסף ממבקרים,‬
‫אבל הם אלה שמאמינים בחייזרים.‬
‫אף אחד לא מכריח אותם לשלם. כמעט אף אחד.‬
‫ואנחנו לא אוספים כסף למען עצמנו.‬
‫אז שני זלוטי?‬ ‫-חמישה.‬
‫פאי ביתי אפוי עם ביצים מקומיות.‬ ‫-טעים!‬
‫חמישה זלוטי לפרוסה!‬ ‫-חמישה זלוטי!‬
‫מי יודע איך מעגלי התבואה‬ ‫והפלאים של החייזרים עובדים,‬
‫איך הם משחיתים את הנשמה הנוצרית.‬
‫תמורת תרומה קטנה,‬
‫אומר תפילת הגנה עבור כל מאמין.‬
‫אולי הכומר יוכל לתרום להלינה?‬
‫אתן לך חלק מהכסף.‬
‫אל תחששו. תרומה קטנה, בבקשה.‬
‫מעולם לא קינאתי בהלינה,‬
‫אבל הלוואי שמישהו יאהב אותי‬ ‫כמו שיאן אוהב אותה.‬
‫בפעם האחרונה אמרת שאת מאוהבת.‬
‫הייתי טיפשה, כמו תמיד.‬
‫הוא היה תפוח רקוב.‬
‫עלינו למצוא דרך לפייס בין הלינה ליאן.‬
‫חבל יהיה לבזבז את האהבה הזאת.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫שמענו שיש כאן אוכל טוב.‬ ‫-האוכל הכי טוב שיש!‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫יופי.‬
‫מה דעתכם על השולחן הזה?‬ ‫מישהו ייגש מייד.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫- המסעדה של אוליבקה -‬
‫תשלח לי את זה.‬
‫מתברר שקומדיות רומנטיות‬ ‫הן סרטים חכמים למדי.‬
‫נשלח.‬
‫בסרטים האלה, בכל פעם‬ ‫שאישה בורחת באמצע הטקס,‬
‫תמיד יש גבר אחר. תמיד.‬
‫תמונה אחת אינה מספיקה‬ ‫כדי לקרוא להלינה בוגדת.‬
‫אולי כלכלית היא הלכה לאיבוד,‬ ‫אבל אני לא מאמין שהיא תבגוד.‬
‫ואף מילה לאיש.‬ ‫-כן. לא.‬
‫כן.‬
‫תהילה לאל.‬ ‫-לנצח נצחים.‬
‫יש לי עניין עדין.‬
‫אני רוצה לברר…‬
‫אם הלינה התוודתה על חטאים חמורים‬ ‫בזמן הווידוי שלפני החתונה?‬
‫אני מחויב לחיסיון הווידוי.‬
‫אתה לא צריך לומר דבר.‬
‫רק תהנהן בראשך כשאפרט את החטאים.‬
‫מעניין אותי רק אחד.‬
‫אתה בטח זוכר איך גילפתי‬ ‫את דמויות הולדת ישו בחינם, נכון?‬
‫לא גילפת רק אותן.‬
‫עכשיו, בגללך, אנחנו צריכים להתפלל להלינה.‬
‫נו, בחייך. הייתי מסונוור מאהבה.‬
‫לשיפוץ הכנסייה.‬
‫אתה באמת רוצה לדעת?‬
‫אז אל תתמוטט מההלם.‬
‫הלינה לא באה בכלל לווידוי לפני החתונה.‬
‫ונתת לה להשתתף בסקרמנט?‬
‫הלינה חזקה מדי בשבילי. פחדתי לומר לה לא.‬
‫כמה חטאים חטאת, הלינה,‬
‫שאפילו לכומר לא גילית אותם?‬
‫מר יאן!‬
‫בוא לארוחת פיוס עם הלינה.‬
‫עם הלינה? מצוין,‬ ‫כי יש לי כמה דברים להגיד לה.‬
‫מה קורה כאן? את זוממת משהו?‬
‫כן.‬
‫בישלתי משהו במיוחד בשבילך.‬
‫כל זה בשבילי?‬
‫ולחצי השני שלך לעתיד.‬
‫זה יהיה נחמד.‬
‫הלינה! אנחנו צריכים לדבר!‬
‫הלינה!‬
‫אין על מה לדבר. צדקת.‬ ‫החייזרים האלה טובים מאוד לגבינה שלי.‬
‫אתה יודע כמה מכרתי היום?‬ ‫-איך יכולת לבגוד בי, הלינה?‬
‫מה זה השטויות האלה? נפל לך בורג או משהו?‬
‫תראי! הנה הוכחה חותכת לבגידה שלך!‬
‫הלינה! לא!‬
‫אלוהים אדירים!‬ ‫-הלינה!‬
‫הלינה!‬
‫את בסדר? הלינה, הכול בסדר?‬
‫אימא!‬
‫הלינה!‬ ‫-אימ…‬
‫איך יכולת, הלינה, להצמיח לי קרניים?‬
‫מכיוון שכבר הרשעת אותי, אז בסדר. בגדתי בך.‬
‫רצית, קיבלת. זהו.‬
‫זהו זה.‬
‫לא אתן לך לצאת עד שתספרי לי את האמת.‬
‫אף אחד לא חוקר אותי בבית שלי.‬
‫באמת? רוצה להתערב?‬
‫אווצ'ה!‬
‫אימא, אני מבינה שיש לך חובות, אבל בגידה?‬
‫איך את יודעת שיש לי חובות?‬ ‫-אז את לא מכחישה שבגדת ביאן?‬
‫אני לא משתפת את חיי האישיים עם אף אחד.‬
‫לא! זה היה של סבא! תיזהרי!‬
‫בחייך.‬ ‫-דברי!‬
‫הכול בגלל יאן.‬
‫שמעתי אותו מדבר עם הגיסים,‬
‫שהוא לא בטוח אם תהיה זו טעות להתחתן איתי.‬
‫זו הסיבה שרציתי לנקום בו.‬
‫תפרטי יותר.‬
‫טוב, נסעתי לתחרות השירה בצ'יחוצ'ינק.‬
‫לבד, כי הבנות חלו בשפעת.‬
‫זהו.‬
‫אז הכרת את הגבר השני בצ'יחוצ'ינק?‬
‫יוליאן. הוא היה בלהקת עפרוני קיילצה.‬
‫סולן.‬
‫כן. שרנו קצת ביחד.‬
‫ומה עוד?‬
‫ורקדנו כמה פעמים במסיבת תה.‬
‫ומה עוד?‬
‫ואולי שתינו כוסית אגנוג.‬
‫רק כוס אחת?‬
‫אולי שתיים.‬
‫עכשיו תנקי את הבלגן שעשית! קדימה!‬
‫אין מספיק תיבול. תן לי לבדוק.‬ ‫-לא, זה טעים מאוד.‬
‫גם בשלך.‬ ‫-ובשלך?‬
‫זה לא טעים.‬ ‫-הכול טעים.‬
‫מה אתה מדבר? זה תפל לגמרי.‬
‫את קשה מדי עם עצמך. זה טעים.‬
‫ואתה חסר ביקורת.‬
‫אני לא חסר ביקורת. אני מאוד ביקורתי.‬
‫את יודעת מי חשב על כל עניין החייזרים?‬
‫יאן.‬
‫למענך.‬
‫זה אחוז מהרווחים.‬
‫כולם תרמו.‬
‫יאן אמר שהם ישיגו את כל הסכום‬ ‫עד סוף החודש.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אז כולכם רציתם לעזור לי.‬
‫תודה.‬
‫אימא, תדברי עם יאן.‬
‫לא!‬
‫אני לא יכולה לקבל את זה!‬
‫את תמיד חייבת להיות כל כך עקשנית!‬
‫אני לא יכולה לתת לאחרים‬ ‫לשלם על הטיפשות שלי!‬
‫אני רק מבקשת שתדברי איתו, בסדר?‬
‫את ואני אף פעם לא הצלחנו להסתדר.‬ ‫ועכשיו את רוצה לאבד גם את יאן?‬
‫ברחת ממני! הכי רחוק שיכולת!‬
‫האם אי פעם שאלת את עצמך למה?‬
‫הלו?‬ ‫-אווה!‬
‫המלאך ששלחת לי מהמם. הוא מושלם לגלריה שלי.‬
‫ידעתי שתאהבי אותו.‬
‫אבל יהיו עבורו לקוחות בניו יורק?‬
‫הצהרה של חושניות ופסטורליות.‬
‫כל כך מקורי. מי הפסל?‬
‫מישהו שתוכלי להציג לעולם.‬
‫יש לי לקוחות בגלריה.‬
‫הם ישמחו לראות עוד. תוכלי לשלוח לי משהו?‬
‫עכשיו?‬
‫את מכירה את העסק הזה.‬ ‫להכות בברזל בעודו חם.‬
‫אלה אנשים עשירים. אולי משהו יצא מזה. ביי!‬
‫תעביר את האור לצד השני, בבקשה.‬
‫לזה אני קורא עין לאומנות.‬
‫בתפאורה הזו, האיכרים של יאן‬ ‫מקבלים ממד אומנותי.‬
‫כן. אבל הם שווים משהו?‬
‫אני מאמינה באומנות של יאן,‬ ‫כי היא כנה ובאה מהלב.‬
‫סיימנו!‬
‫את מקסימה, מלאכית.‬
‫מה קורה עכשיו?‬
‫עכשיו צריך להתפלל שמישהו יקנה אותם.‬
‫טוב, אני הולכת. ביי, יקיריי!‬
‫ביי. תודה.‬
‫גם אני אלך.‬
‫לאן?‬
‫אין זה ראוי לתת לאישה ללכת לבדה בלילה.‬
‫היא עלולה להיחטף על ידי חייזרים.‬
‫הגיטרה שלי.‬
‫אני נראה כל כך יפה.‬
‫יפה יותר מאשר במציאות.‬ ‫רואים שזה צויר מהלב.‬
‫שכחתי את הגיטרה.‬
‫תדגמן בשבילי?‬
‫ככה?‬
‫תשיר משהו?‬
‫אוי. אני מתרגש כשאני מאוהב.‬
‫זה הדדי?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫אין לי את האומץ להודות ברגשותיי.‬
‫למה שלא תשיר אותם?‬
‫אני בטוחה שזה יעבוד.‬
‫"אני רואה אותך אוכלת את הכופתאות‬ ‫כאילו את רוצה לנשק אותי"‬
‫למה אתה מסיח את דעתה של האומנית מעבודתה?‬
‫תהיה מועיל. יש המון כלים לשטוף, וויטוש.‬
‫לא…‬ ‫-כן!‬
‫מה שלום הלינה?‬
‫יש לי הרגשה שהיא מעדיפה שאעזוב.‬
‫בחייך. בדרכה שלה,‬ ‫אני בטוח שהיא שמחה שאת כאן.‬
‫תמיד היית חבר נהדר.‬
‫אגלה לך משהו. אולי רציתי להיות יותר מזה,‬
‫אבל לא נתת לי הזדמנות.‬
‫זה מה שאימא שלי צריכה.‬
‫את לא הולכת לשדך ביניהם, נכון?‬
‫אולי לא אצטרך.‬
‫זה תפל, אוליבקה. כדאי שתתמקדי בבישול.‬
‫אל תדאגי לאהבה. היא תמצא את הדרך.‬
‫וויטק!‬
‫תפל? על מה אתה מדבר?‬
‫זה לא מתובל מספיק.‬
‫ג'ורג'יו ריבאלי, שף ממילאנו,‬ ‫היה לו אותו דבר.‬
‫הוא היה כל כך מרוכז בכוכב המישלן‬ ‫עד שהוא איבד את חוש הטעם שלו.‬
‫מותק, זה לא יקרה לך.‬ ‫הכול טעים, נכון, וויטק?‬
‫כן, מאוד טעים. אוליבקה, הבעיה אצלי.‬
‫אני מרגיש את הטעם עכשיו. זה טעים. תראי.‬
‫אלה בלוטות הטעם שלי… אביא את הצלחות.‬
‫קובה.‬ ‫-היי.‬
‫אני לא מצליחה לטעום את מה שאני מבשלת.‬ ‫-היי, הכול טעים.‬
‫באמת.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫התפוצץ לי צמיג.‬
‫הלינה נתנה לך את הגבינות שלה?‬ ‫-אווה.‬
‫היית צריך לראות אותה מכינה אותם.‬
‫איך?‬ ‫-טוב…‬
‫תודה לכם.‬ ‫-שלום.‬
‫כולם מוכרים משהו חוץ ממני.‬
‫כן.‬
‫אולי תכתוב איזה להיט?‬
‫למה לא חשבתי על זה?‬ ‫-אספנו סכום נכבד בשביל הלינה.‬
‫ונאסוף עוד.‬
‫אני מעריץ אותך, יאן.‬
‫אתה אוסף כסף בשביל הלינה,‬ ‫למרות שהתברר שהיא לא נאמנה.‬
‫אם הייתי במקומך, הייתי מאבד את אהבתי אליה.‬
‫לבי נאמן.‬
‫למרות שהוא שבור.‬
‫הו!‬
‫"ליבי נאמן למרות שהוא שבור"‬
‫לא.‬
‫בפעם הבאה אבקש תעודת זהות.‬
‫הנה, קח נקניקייה.‬
‫סליחה! אני מחפש חברה.‬
‫תתקרב, אין צורך לצעוק זה לזה מרחוק.‬
‫אני קצת נזהר מהמעגלים האלה.‬
‫אולי יש שם קרינה. אני לא יודע.‬
‫בשביל זה יש את ה"כוח קוסמי".‬ ‫-כן. זה טוב לחיטוי.‬
‫תתקרב.‬ ‫-באמת?‬
‫כן.‬ ‫-באמת.‬
‫טוב…‬
‫תתקרב.‬ ‫-תבדוק, תיגע בו.‬
‫זה חומר טוב.‬
‫רבותיי, סלחו לי,‬ ‫אתם יודעים איפה הלינקה גרה? היא…‬
‫היא?‬ ‫-אנחנו יודעים.‬
‫הלינה, נכון?‬ ‫-היא כמו…‬
‫לחבר של הלינקה שלנו, יש להציע בקבוק בחינם.‬
‫לא, אין צורך, באמת.‬
‫אחד אולי לא ישפיע על חייזרים,‬
‫אבל שניים בהחלט יעשו את העבודה.‬
‫זה באמת…‬ ‫-צריך לשלם לפחות חצי מהמחיר.‬
‫נקטר בחינם עלול להיתקע לך בגרון.‬
‫שקט.‬
‫רצית לבקר את הלינקה שלנו, נכון?‬
‫אני אקח אותך אליה.‬
‫זה יותר מהיר מכאן. בבקשה.‬
‫צריך לפתוח ליאן חשבון.‬
‫שני בקבוקים בחינם.‬ ‫-תרשום על החשבון.‬
‫שאלת אותה מה היא זוממת?‬
‫היא לא הייתה אומרת לי את האמת בכל מקרה.‬
‫אתן צריכות ללכת לטיפול.‬
‫את חושבת שהלינה‬ ‫תודה בטעויות שלה בפני מישהו?‬
‫לא, אנחנו חייבות לגלות מה היא זוממת.‬
‫אין מצב. אני לא מרגלת אחרי סבתא שלי.‬
‫כן. את שומעת אותי, נכון?‬
‫אני אמשיך.‬
‫זה מה שתכתבו במודעה:‬ ‫"1,500 מ"ר, אחו ליד היער", כן.‬
‫תפרסמו בעיתון ובאינטרנט, כי…‬
‫אני רוצה למכור את הקרקע בהקדם האפשרי.‬
‫כן.‬
‫עוד קצת לאורך השביל ואז שמאלה.‬
‫כן?‬
‫מכאן.‬
‫לא כאן. זהירות, זה לא רחוק.‬ ‫זה כבר לא רחוק.‬
‫מכאן, בבקשה.‬
‫לא, אני אלך אחריך, אם לא אכפת לך.‬
‫אני חייב לתת לאורח ללכת ראשון.‬
‫באמת?‬ ‫-בבקשה, מכאן.‬
‫אם אתה מתעקש.‬
‫כן.‬
‫מכאן.‬
‫אתה בטוח שזו אכן‬
‫הדרך הנכונה לבית של הלינקה?‬
‫גברת הלינה בשבילך.‬
‫במה מדובר בכלל?‬
‫באוצר היקר שלי.‬ ‫-איזה אוצר?‬
‫רימית את הלינה שלי והפכת אותי לקרנן.‬
‫כל הכפר צוחק עליי,‬ ‫כי היא נטשה אותי באמצע הטקס!‬
‫גם אני קורבן!‬
‫היא לא אמרה מילה על כך שהיא מאורסת.‬
‫אתה מוכן להחזיק את זה, בבקשה?‬
‫היא גרמה לי להתאהב בה ואז זרקה אותי.‬
‫כמו חתיכת זבל! הנה!‬
‫"איפה שמכון הספא נמצא‬
‫"מקסי קאז יוצא לצוד"‬
‫ונסעתי חצי מדינה כדי לדבר איתה‬ ‫והיא דחתה אותי.‬
‫"…הזדמנות היום"‬
‫היא דחתה אותך?‬ ‫-בדיוק! היא אמרה לי לעזוב.‬
‫אז עזבתי, אבל ליד קיילצה הבנתי‬
‫שאני לא יכול לוותר עליה בלי להילחם.‬ ‫אז חזרתי כדי להילחם עליה.‬
‫אבל היא שלי!‬ ‫-אני יודע את זה עכשיו!‬
‫אני לא רוצה למות בארץ זרה!‬
‫אני לא יודע איך הדברים עובדים‬ ‫במקום שבו אתה גר,‬
‫לא טיילתי הרבה, אבל פה, בפודלשה,‬
‫בנים לא בוכים.‬
‫אחלץ אותך בעזרת סוס!‬
‫צריך מלח.‬
‫אימא שלך הכינה את בסיס הגבינה.‬
‫לפי סבתא, אימא שלך תמיד עשתה הכול לא נכון.‬
‫זה היה בצחוק. הבסיס טעים מאוד.‬
‫זה לא נכון. תמיד תמכתי בך.‬ ‫-באמת?‬
‫ומה אמרת כשרציתי ללמוד בבית ספר לאומנות?‬
‫שלא תהיה לי עבודה.‬
‫כי חלמתי שתהיי חקלאית.‬
‫בעלת תואר.‬
‫שנקים חברה ענקית‬ ‫לייצור גבינה באופן מקצועי!‬
‫אבל זה לא היה החלום שלי, אימא.‬
‫לכל אחד יש חלום משלו.‬
‫הלינה!‬
‫איפה? כאן! הנה היא. אני חושב. במחלבה.‬
‫מחלבה.‬
‫הנה.‬
‫"הלינה"? תתבייש לך‬
‫להופיע מול הילדות במצב כזה!‬
‫זו את שצריכה להתבייש, הלינה!‬
‫לעסת את שנינו כמו גמל שלמה.‬
‫יוליאן…‬
‫לא ציפיתי לזה ממך.‬
‫צאו מכאן.‬ ‫-מספיק, הלינה!‬
‫אני מדבר עכשיו!‬
‫את ה"פאם פאטאלה" של בודז'קי!‬
‫"פאטאל".‬
‫גם זה!‬
‫"פאם פאטאל".‬ ‫-כן.‬
‫זה כל מה שיש לנו לומר.‬
‫"לעולם אל תבטח באישה‬
‫"זו עצתי הטובה‬
‫"שום דבר גרוע יותר‬
‫"לא יכול לקרות לנו"‬
‫"פאם פאטאל".‬ ‫-תשמרי על הפה שלך!‬
‫"לעולם אל תבטח באישה‬ ‫אל תיתן…"‬
‫אימא?‬ ‫-מה אתן רוצות עכשיו?‬
‫אף אחת מכן לא אמרה דבר להגנת אימך וסבתך.‬
‫יש לנו עניינים חשובים יותר לדון בהם.‬
‫סבתא, האדמה הזאת היא הירושה שלך.‬
‫איך אתן יודעות על זה?‬ ‫-את לא יכולה למכור אותה.‬
‫אני לא אבקש מאיש לשלם את החובות שלי.‬
‫ניסיתי לסתום את החורים הכלכליים האלה‬ ‫עם גבינה, אבל…‬
‫וויטק לא יודע…‬
‫מה הוא לא יודע?‬
‫שלקחתי עוד הלוואה קצרת מועד.‬
‫אז כמה עמוק את שקועה בחובות, אימא?‬
‫שבעים.‬
‫אלף?‬
‫אולי נמצא פתרון.‬ ‫-נכון.‬
‫עדיין יש הרבה זמן עד סוף החודש.‬
‫כן, סבתא.‬ ‫-נכון.‬
‫יש מספיק זמן. המון זמן.‬
‫שפע של זמן.‬ ‫-המון.‬
‫הלינה די כבדה.‬ ‫-נכון.‬
‫אז שנהפוך את הלינה לחייזרית?‬
‫לא, אני לא יכול לעשות את זה!‬
‫אז בשביל מה גררנו אותה לכאן?‬
‫המוח רוצה, אבל הלב לא מאפשר.‬
‫אהבה!‬
‫גם אני התאהבתי.‬ ‫-זה משהו שראוי לחגוג.‬
‫אפילו אם זו אהבה אסורה?‬
‫אם כוונות ליבך טהורות, כל אהבה היא טובה.‬
‫רגע, מה אם היא לא רווקה?‬
‫היא רווקה.‬
‫היא מושלמת.‬
‫"מאז שראיתי אותך לראשונה‬
‫"אני לא יכול לאכול, אני לא יכול לישון"‬
‫המנגינה קצת מוזרה.‬
‫זוהי פרשנות מהלב.‬
‫רגע, שמעתי את זה איפשהו בעבר.‬
‫בכנסייה?‬
‫"בגלל עינייך, עינייך הירוקות"‬
‫אני יודע! במסע הצליינות!‬
‫"הכוכבים העניקו להן‬
‫"את הברק שלהם‬
‫"הלב רעב לאהבה…"‬
‫מה זה?‬
‫יש לנו משבר.‬ ‫-אנחנו צריכות את יאן.‬
‫הלינה מוכרת את הירושה שלה.‬
‫אסור לנו לתת לזה לקרות.‬
‫- למכירה -‬
‫זה לא נראה טוב.‬
‫לואיז, כדאי להוסיף קצת צבע, נכון?‬
‫את מחפשת משהו, אימא?‬
‫רק צבעים.‬
‫אלוהים, ילדתי, כל רכושך נמצא בתיק הזה?‬
‫אין לי לאן לחזור, אימא.‬
‫שוב סמכתי על הבחור הלא נכון.‬
‫אמרתי לך כל כך הרבה פעמים.‬
‫צדקת, אימא. אין לך שום סיבה‬
‫להיות גאה בי.‬
‫את הבת היחידה שלי.‬
‫אימא, אכזבתי אותך. לא השגתי כלום בחיי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אווה!‬
‫אווה, יקירה!‬
‫אווה!‬
‫הלינקה, זה אני.‬
‫אני לא יכולה להתמודד איתך עכשיו.‬ ‫עזוב אותי בשקט.‬
‫הלינקה, פניי לשלום.‬ ‫אני רוצה להציע לך הצעה.‬
‫בטח הצעה מגונה. תשכח מזה.‬ ‫-לא, הצעה עסקית.‬
‫הייתי רוצה לקנות את הנכס שלך.‬
‫במזומן?‬
‫בהחלט.‬
‫אבל אני צריכה…‬
‫שבעים… שבעים וחמישה אלף.‬
‫אוכל להרשות לעצמי.‬
‫אני יכול לעמוד בזה.‬ ‫אני רק צריך לשבור פיקדון.‬
‫אבל אני יכול לעשות את זה בביאליסטוק.‬
‫נוכל להשלים את העניינים הפורמליים מחר.‬
‫טוב! לזה אני קוראת הצעה, יוליאן!‬
‫הלינקה, האם תראי לי את…‬
‫השטח?‬
‫יוליאן.‬
‫וויטק.‬
‫איפה יאן?‬
‫אני מחפשת את יאן.‬
‫מה יש לו שאין לי?‬
‫יוליאן קונה את האחו של הלינה!‬
‫מה?‬ ‫-הם הלכו לראות את הנכס!‬
‫קיבלנו אותו בזרועות פתוחות‬
‫והוא רוצה לפלס את דרכו לליבה של הלינה.‬
‫המנוול הזה משווינטוקשסיה?‬ ‫-אנחנו חייבים לספר ליאן הכול.‬
‫זה יהרוס אותו.‬
‫אני אדבר עם יאן.‬ ‫-אתה בטוח שאתה האדם הנכון?‬
‫עדיף שהוא ישמע על הביזיון הזה ממני.‬
‫אני אחזור.‬
‫עשינו עסק.‬
‫אלווה אותך.‬
‫לא.‬
‫אלך לבד, להירגע קצת.‬
‫אם זה מה שאת צריכה.‬
‫ברכותיי!‬
‫הבהלת אותי. חשבתי שאתה איזה חייזר תועה.‬
‫ראיתי חסידה.‬
‫חסידות מביאות בשורות טובות בבודז'קי.‬
‫אני כל כך שמח שהקהילה שלנו‬
‫זוכה בתושב בעל מעמד כל כך מכובד.‬
‫אני מאוד שמח לשמוע את זה.‬
‫אחרי הבלגן עם יאן, חששתי שההשקעה שלי‬
‫בנכס של הלינקה לא תתקבל בעין יפה.‬
‫מה פתאום!‬
‫אני באמת מתרשם מכך שלא ויתרת על הלינה.‬
‫אתה סולל את הדרך לליבה דרך האדמה.‬
‫כבוד.‬
‫כאן בפודלשה יש לנו מנהג‬ ‫שמי שקונה את האדמה שלנו‬
‫חייב לשתות לחיי התושבים של בודז'קי.‬
‫אחרי אתמול,‬ ‫אני אפילו לא אריח אלכוהול במשך חודש.‬
‫זו חליטה! צמחית. מקומית. מסורתית. מפודלשה.‬
‫אתה רוצה בטובתה של הלינה, נכון?‬ ‫ועוד בליל ההיפוך.‬
‫אתם חוגגים כאן טקסים פגאניים?‬
‫מסורתיים.‬
‫אתה רוצה להיות אחד מאיתנו?‬ ‫עליך לכבד את המסורת.‬
‫עוד 14 לגימות.‬
‫כמה?‬
‫זוהי המסורת.‬
‫חכה!‬
‫דיברת עם וויטק?‬ ‫-בקשר למה?‬
‫יוליאן קונה את הנכס של הלינה.‬
‫מה?‬
‫ייקח עוד הרבה זמן להגיע למקום הלינה?‬ ‫אנחנו הולכים כבר שעה.‬
‫אולי העשבים גורמים לזמן לעבור לאט.‬ ‫עוד לגימה?‬
‫לא!‬
‫למה אתה לא שותה?‬
‫זה שמור למי שקונה מאיתנו אדמה.‬
‫חוץ מזה, זה עושה לי צרבת.‬
‫גחליליות. החייזרים הפודלשים המקומיים שלנו.‬
‫הם כנראה מחפשים אנשים לצורך ניסויים.‬
‫תראה את החייזרים, שולחים את הגשושיות שלהם.‬
‫יוליאן?‬
‫יוליאן!‬
‫לעזאזל.‬
‫לא.‬
‫יוליאן!‬
‫"יאן."‬
‫לא. אני חייבת לומר את זה‬ ‫בצורה נלהבת יותר, נכון?‬
‫רק רגע, בואי נשנה את זה.‬
‫"יאן היקר. רציתי להודות לך‬
‫"על החייזרים שהורדת למעני.‬
‫"ותסלח לי על כך שלפעמים אני חמת מזג, כי…"‬
‫אוי.‬
‫כי מה? נכון. "כי ירשתי את זה מאבא שלי."‬
‫רגע, נתחיל שוב.‬
‫הלינה.‬ ‫-״יאן היקר…״‬
‫בדיוק עמדתי לבוא אליך,‬ ‫כי רציתי להודות לך על…‬
‫את בטח ממש מזלזלת בי,‬
‫אם את רומסת את רגשותיי בצורה כזאת!‬
‫אני?‬
‫הבאת את מאהבך לעתיד‬ ‫משווינטוקשסיה לבודז'קי.‬
‫אבל הכוונות של יוליאן טהורות.‬
‫הוא קונה את השדה שלי‬ ‫כי הוא יודע שיש לי בעיות כלכליות.‬
‫הלינה! את כל כך נאיבית. הוא הרי רוצה…‬
‫לא הצלחתי להשתיק אותך בשום דרך אחרת.‬
‫הלינה…‬
‫הלינה! יאן!‬
‫הוא… שם… אני… כן?‬
‫הוא… אני…‬
‫איבדתי את יוליאן ביער.‬
‫התזמון שלך גרוע!‬
‫מה?‬ ‫-איבדתי אותו ביער.‬
‫אני לא רוצה שיחטפו אותי בשביל חלקי חילוף.‬
‫קוצ'י קוצ'י.‬
‫מי ייתן וילדינו יהיו בריאים ושלמים.‬
‫מי ייתן והלינה ויאן יהיו יחד לנצח.‬
‫בבריאות ובאושר.‬ ‫ושיסיימו לשלם את ההלוואות שלהם.‬
‫ושבודז'קי שלנו תשגשג.‬
‫ומי ייתן וכולם ישגשגו בליל ההיפוך הקיצי.‬
‫הצלחה ושגשוג לכולם.‬ ‫-הצלחה ושגשוג לכולם.‬
‫אוליבקה! וויטק!‬
‫יוליאן, הבחור הגדול עם האלכוהול החינמי.‬ ‫ראיתם אותו?‬
‫לא?‬ ‫-אף אחד לא ראה.‬
‫מה יש לנו לעשות איתו?‬
‫רציתי לעזור ליאן להפחיד את היריב שלו,‬
‫ונתתי לו את חליטת הצמחים הזו‬ ‫שנתת לי בשביל ההשראה.‬
‫לא התבלבלת במינון?‬ ‫-מה?‬
‫לא!‬
‫וויטוש.‬
‫רציתי שזה יעבוד.‬
‫כולנו צריכים לחפש את יוליאן, קדימה!‬
‫בסדר.‬ ‫-טוב.‬
‫טוב. רומק ואלה, תבדקו ביער שמאחורי הכפר.‬
‫יופי. זבישק וויאשה,‬ ‫תבדקו בשדות שמאחורי היישוב.‬
‫מאחור.‬
‫לכו לבדוק. אתם תלכו לנהר.‬
‫אנחנו נבדוק בכפר.‬ ‫-בכפר.‬
‫וויטק!‬ ‫-אני כאן.‬
‫וויטק, תבדוק אצל יוליאן בבודז'קי.‬
‫אני מתכוון למקום הלינה שלו.‬ ‫לאן הוא הולך?‬
‫יוליאן!‬
‫הלינה!‬
‫את יכולה להגיד לי‬
‫למה פיתית את יוליאן?‬
‫שמעתי…‬
‫שאמרת לגיסים,‬
‫שזו תהיה טעות להתחתן איתי.‬
‫לא יכולת להמשיך לצותת עוד קצת?‬
‫חששתי שזו תהיה טעות מצידך להתחתן איתי.‬
‫כלומר,‬
‫את אישה כל כך נפלאה ואני…‬
‫סתם פסל כפרי צנוע.‬
‫איפה הייתי אמור לחפש? שכחתי מרוב כל הלחץ!‬
‫במקום הלינה של יוליאן!‬ ‫-סליחה!‬
‫יוליאן!‬
‫- בודז'קי -‬
‫אווה, ראית את יוליאן? כולם מחפשים אותו.‬
‫לעזאזל, הוא לא…‬
‫מה קרה?‬
‫את עצובה? אווצ'ה!‬
‫החיים שלי שוב בבלגן.‬
‫כדי שנוכל למצוא זה את זה.‬
‫תפסיק להשתטות.‬
‫אני לא משתטה. אני מאוהב בך.‬
‫יש בינינו התאמה טובה. גם אני לוזר.‬
‫וגם החיים שלי מבולגנים.‬
‫וויטוש, אתה בחור נהדר.‬
‫יש לך תשוקה. אתה נאה למדי…‬
‫כן?‬
‫ואני בטוחה שנערת חלומותיך‬ ‫מחכה לך באיזשהו מקום.‬
‫אבל זאת לא אני.‬
‫אף אחת לא מחכה לי. שום דבר לא הולך לי.‬ ‫לא במוזיקה ולא באהבה.‬
‫האהבה תמצא אותך.‬
‫לפחות זה.‬
‫זו החברה שלי מניו יורק.‬
‫מהגלריה?‬
‫הלו?‬
‫יוליאן!‬ ‫-יוליאן!‬
‫יוליאן!‬
‫-יוליאן!‬
‫יש כאן מקומיים!‬ ‫-לך תשאל אותם.‬
‫סליחה, הלכנו לאיבוד.‬
‫אנחנו מחפשים את מעגלי התבואה האגדיים.‬ ‫הם כאן, נכון?‬
‫אני חייב להודיע לכם שאין כאן חייזרים.‬
‫ומעולם לא היו!‬
‫הבטחתי לך חייזרים.‬
‫תתבייש לך! גרמת לילד קטן לבכות.‬
‫האיש הזה אומר את האמת.‬
‫הוא לא!‬ ‫-בואו.‬
‫סליחה, אבל מעגלי התבואה האלה נוצרו בעצמם?‬
‫אני יצרתי אותם!‬
‫כן, בטח! אפשר לראות בבירור‬ ‫שהם נעשו באמצעות לייזר מדויק.‬
‫הבחור הזה נוכל.‬
‫היו כאן חייזרים.‬
‫ראיתי אותם‬
‫במו עיניי אתמול בלילה.‬
‫למה לשקר ככה לאנשים?‬ ‫-תאמינו אם אתם רוצים.‬
‫המעגלים שם.‬
‫יוליאן!‬ ‫-יוליאן.‬
‫זה היה כל כך קשה?‬ ‫-יוליאן.‬
‫טוב לראות אותך בריא ושלם.‬
‫למרות שניסית לגנוב ממני את הלינה‬ ‫ולהשתלט על האדמה שלה.‬
‫ונענשתי על כך.‬
‫אני מצטער מאוד. אני באמת מצטער מאוד,‬ ‫אבל פודלשה היא יותר מדי בשביל העצבים שלי.‬
‫אני רוצה לחזור לקיילצה!‬
‫את שוב זוממת משהו?‬
‫כן.‬
‫בשביל מה ההצגה הזאת?‬
‫אני אקנה את האדמה שלך, הלינה.‬ ‫את לא יכולה לעצור אותי.‬
‫יאן, אין לך כסף.‬
‫אבל יש לי!‬
‫מכרתי את הפסלים שלי בגלריה בניו יורק.‬
‫כן! הם גילו בי אומן. בזכות אווניה.‬
‫נכון.‬
‫עכשיו את חייבת להתחתן עם יאן‬ ‫כדי לקבל את הנכס שלך בחזרה.‬
‫מה ששלי שלך, הלינה.‬
‫אני לא ראויה לדבר מזה.‬
‫תודה.‬
‫"אהבה תציל את המצב!"‬ ‫-תמיד יש לך משהו חכם להוסיף.‬
‫זה השם של הסינגל החדש שלי!‬
‫קדימה.‬ ‫-אווה.‬
‫זו…‬
‫תהיה האדמה שלך עכשיו.‬
‫נבנה בית בעזרת הגיסים.‬
‫בית קטן, אבל שלך. כן.‬
‫יהיה לך מקום משלך.‬
‫תודה.‬
‫אווה, את נפלאה.‬
‫"אהבה תציל את המצב!"‬
‫אווה…‬ ‫-מה איתי?‬
‫את תישארי איתנו!‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫אמרת שאת רעבה.‬ ‫-תודה.‬
‫זה טוב.‬
‫יש להן טעם תפל.‬ ‫-האוכמניות מתוקות.‬
‫איבדתי את חוש הטעם.‬
‫לא היה טעם לכלום‬ ‫כשהייתי בהיריון עם אווצ'ה.‬
‫גם אצלי, בהיריון עם אולביקה.‬
‫אוליבקה?‬
‫את בהיריון!‬ ‫-יהיה לנו תינוק!‬
‫לעזאזל!‬
‫עוד מדיי בדרך!‬
‫עוד מדיי!‬
‫לא! וולאק!‬
‫מדיי!‬ ‫-מדיי!‬
‫אני אוהב אותך.‬ ‫-גם אני אותך.‬
‫בחורים, מהר!‬
‫- בית הכומר -‬
‫הזוג הצעיר מחכה.‬
‫החתן נעלם, ואני לא יודע איפה צלחת התרומות!‬
‫הכול מוכן.‬
‫אני אף פעם לא שוכח את צלחת התרומות.‬
‫זו החברה שלי.‬
‫אני יודעת. כבר אמרת לי, וויטוש.‬
‫נכון.‬
‫יאן לא כאן.‬
‫הוא בטח שינה את דעתו. לא פלא.‬
‫מי היה מסתכן בנישואים עם אישה…‬
‫בעלת אישיות כל כך חזקה.‬
‫אני כאן!‬
‫אני כאן! הנה הפרחים האהובים עלייך.‬
‫תשמרו את הגסויות האלה לליל הכלולות.‬
‫הבה נתחיל!‬
‫חכו!‬
‫מה אם הצעירים…‬
‫יתחתנו ביחד איתנו?‬
‫אנחנו עומדים להיות סבא-רבא וסבתא-רבתא!‬
‫ואנחנו עומדים להיות סבא וסבתא!‬
‫כל הכבוד!‬
‫בחיי!‬ ‫-כל הכבוד!‬
‫מדהים!‬ ‫-איזו בשורה נהדרת!‬
‫אז מישהו כאן מתחתן או לא?‬
‫כן, אנחנו.‬ ‫-וגם אנחנו!‬
‫וגם אנחנו!‬ ‫-וגם אנחנו!‬
‫"אהובי היקר‬ ‫חיכינו כל כך הרבה זמן‬
‫"למרות כל האנשים שלא האמינו בנו"‬
‫תרגום כתוביות: מיכל כהן‬