Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
No us oblideu de respirar.
Crema? Doncs acabem de començar.
No us rendiu.
Va!
Colzes actius!
No us desconcentreu.
No us rendiu!
Va!
La boxa és repetició i constància.
Esquiva. Dreta, esquerra, esquiva.
Esquerra, dreta, ganxo, esquiva.
Esquerra, dreta, uppercut, dreta, esquiva.
Esquerra, dreta, ganxo, esquiva.
Esquerra, dreta, esquerra, uppercut, dreta i sortim.
Sí? Alguna pregunta?
He de fer pipí.
Quant falta?
- Ets home o dona? - Són reals els músculs?
Me n'he d'anar. Te'ls quedes tu?
- Hola, bonic. - Ei, amor meu. Com estàs?
- Què tal? On ets? Encara treballes? - Ara plego.
És broma?
- Sí, ara surto. - Ja.
- Ets a la feina. - Ja surto.
- T'ho juro. - Hòstia, amor...
- Ja arribo. - Ho tenies a l'agenda.
- Ho havíem acordat. - Ja vinc.
- Amb això no s'hi juga. Va, carai! - Ja vinc, hòstia!
Espera.
Què?
És la postura.
- He vist un tutorial. - Ah, sí?
- Aquesta postura no va bé. - Prefereixes seguir un tutorial.
N'estàs segura? Perquè al Vincenzo li agrada. Està a punt.
Deixar perdre tant de potencial i talent d'aquesta manera...
seria un sacrilegi.
Vincenzo! Sí.
- Espera! - Què?
- És el matalàs de ta mare. - És morta.
Per això. És com si fos a dins. Sentint-ho tot, parant l'orella.
És un complot del matalàs, doncs?
Sí.
D'acord.
Fot el camp, mama!
Va! Fuig d'aquí.
Què, doncs, fem un nen?
Sí.
Vieni, bello ragazzo.
- Has de sacsejar el cap així. - D'acord, sí.
- Així? - Sí.
No us baralleu més.
- És ell! Parla i no l'entenc. - Vol un ascens.
Vols un ascens?
Sí.
DIA D'OVULACIÓ
Ja vinc.
Et dic que ja vinc!
Mira, hi veig una ombra. És la segona línia, no?
És un pèl de la barba.
Sí. Una línia.
Hòstia.
TEST D'EMBARÀS
No sé quan ni com, però serem pares.
Sí?
Mira, si rius una mica.
De debò?
Què? El tutorial deia que augmentava la possibilitat.
El doble de possibilitats.
Parla amb el Vincenzo.
Sí.
Em sentirà.
Vincenzo! Treballa, home!
No et donaré més menjar, eh?
T'has de fer una frega amb oli de ricí i dir...
Hem de sacrificar una cabra, també?
Cap problema, però el Vincenzo s'està espantant.
Qui és el Vincenzo?
És un cosí llunyà, Nadia.
Para! Esteu fent sihr?
No, no és sihr.
Sí, res, Nadia.
- Parla àrab? - Deixa'l estar.
Sap dues paraules i les fa servir. Què deies?
Fes-te una frega amb bròquil també.
Mama, ara et truco.
Quan has après a dir 'sihr'?
Perdó.
- Ja vinc, t'ho juro. - T'odio.
- T'estimo. - Estic farta d'haver-te de trucar.
No funciona.
No funciona!
Ens veiem a la nit.
Sí, fins després.
Veureu que és molt senzill. Us ho explico.
Estimulem els ovaris,
extraiem els oòcits i els fecundem al laboratori.
Llavors, triem els embrions viables.
I el...
El tercer pas, quan el fem?
La mostra d'esperma?
Ara mateix.
Va.
Vindrà una infermera i t'acompanyarà...
- Són les vuit! - I què?
- Una infermera? - Trempera matinera. Va!
Tu et toques a les vuit del matí?
Aquestes coses no s'organitzen.
- Què faràs? - Tot bé?
- Genial. - Sí, ho farà.
- Tot anirà bé. - No.
- Sí. - No ho faré.
Ho farà.
Ho farà molt bé.
Ho faré, sí.
Dona-ho tot.
- Que sí. - No et deixis res.
Bé, no és el mateix.
Ah, ha vingut el teu camell?
Entre les pipes de crac, em passes el iogurt? Gràcies.
Si em necessites, vaig a punxar-me sota l'escala.
Gràcies per ajudar-me, jo no puc més.
Som-hi.
Preparada?
Tu no podries, eh?
Em fa por. No podria, no.
- Tu sí. - Sí...
Tenim un embrió viable.
El transferim?
Retiro l'espècul.
I ja està?
Llestos. Et pots incorporar.
Va, amor meu. Anirà bé.
Tinc por.
Em vull quedar estirada.
LABORATORI
Despenja.
Hola?
Sí, senyora Belkacem? Soc la doctora Saada.
Sí.
Tenim els resultats.
L'embrió no ha prosperat.
És culpa meva?
No.
- Soc jo, llavors? - Tampoc.
Sou els dos junts, no funciona.
Teniu dues opcions.
Donació d'un embrió o adopció.
Què és la donació d'embrió?
Una parella que ja ha tingut el fill
i no necessita els embrions, els pot donar. O donants anònims.
No ho entenc.
Què tindrà a la panxa? El bebè d'uns altres?
No tindrà el vostre ADN,
però ella el gestarà i el criareu.
Serà el vostre fill.
Penseu-vos-ho.
Què fem? Mirem una pel·li? Alguna de lleugera?
Una pel·li?
Sí, una pel·li lleugera, per pensar en alguna altra cosa, no?
No. No puc pensar en res més.
Ja has passat el dol, tu.
Saps què?
Faig el que puc.
Bona nit.
10 ANYS MÉS TARD
La boxa no és cap joc. No és com als dibuixos, d'acord?
És tenir el valor d'encarar-se a la por.
Boxegem amb els punys, amb les cames i amb valentia.
No us ensenyo a pegar-vos,
sinó a entendre qui sou, i a ser valents.
Mama?
Sí?
Creus que guanyarem?
Ja hem guanyat.
Sou lleons. I els lleons no miolen, sinó que...
Rugeixen!
- Esteu preparats? - Sí!
D'on traiem la força?
De la valentia, no la ira!
- Quan ens rendim? - Mai!
- Quan plorem? - Quan s'ha acabat, mai durant!
Un, dos, tres!
Som-hi!
Va!
Dona-ho tot. Ja saps què has de fer.
Com als entrenaments.
- Concentra't. - Mama.
Sents? Concentra't.
Mama!
Mira'l. Fa la meitat que tu.
- Tu pots! - No l'havia vist.
Va!
Deies que la mida no importa?
La mida no importa.
S'ha empassat un lluitador de sumo.
Tens por?
Mira'm. Tens por?
No tenim mai por, sents? Ja et saps el codi d'honor.
Educació, valentia, honor, i el més important...
Trencar-li la cara!
Va, fill meu.
- Va. - Endavant!
- Dona-ho tot! - Va, tu pots!
Va!
- Així! - Va, Noa!
Va, amor meu!
Magnífic!
Mama!
- Ho has vist? - Sí!
Mantén la guàrdia.
És el meu fill!
- Esquiva! - Sí, és el meu fill!
Va, amor meu!
Hi ha potencial. Alguns són molt bons.
Ei!
Com va, campió?
Estàs bé, Paul?
- I tu? - Sí.
Has vingut?
Demà torno a marxar. No m'ho podia perdre.
A veure el llavi.
Bon combat.
Gràcies.
Anem, àvia?
M'odia.
Espero que menys que tu.
Et fa gràcia?
No t'odia.
S'ha acostumat a viure sense tu.
Què feu? Podríem anar a sopar.
Ja tenim plans.
Mama!
Hòstia!
Sí!
- Ara vull anar als cavallets. - Ves.
Sembles cansada. Té.
Espereu-me!
Noa!
Aparteu-vos! Noa!
Demaneu ajuda! Noa! Estàs bé?
Noa! Truqueu a una ambulància!
- És la seva mare? - Sí.
Hem demanat ajuda.
- No l'atabaleu. - Que s'aparti tothom.
- Enrere! - Feu lloc.
Senyora, li explicaré el que hem detectat,
i què farem per curar el seu fill.
Què té?
El Noa té leucèmia.
És un càncer de la sang.
És una malaltia greu, però sabem com tractar-la.
I la majoria de tractaments són molt efectius.
Però ha de començar ja la quimioteràpia i, en tres setmanes, segons els resultats,
veurem si cal un trasplantament de medul·la òssia.
Començarem la quimioteràpia demà.
Es quedarà aquí mínim cinc setmanes, els primers cicles.
Hi ha molts protocols.
És clau que l'hàgim diagnosticat de pressa.
Poden comptar amb tot el nostre suport.
Té cap pregunta?
Es morirà?
Per què dius això?
El curarem, senyora.
He vist al seu historial que no ho han tingut gens fàcil.
Compto amb vostè per ajudar-me a acompanyar el Noa.
I l'escola?
La part bona és que no t'agrada.
Bé, és millor que estar aquí.
Podré entrenar després?
Passat el tractament.
Quan estiguis millor.
Estaràs cansat. Hauràs d'esperar un temps.
I les competicions?
Enguany no podrà ser, amor.
D'acord?
Primer t'has de curar.
Bé.
Truquem a ton pare.
No.
Com que no? L'hi hem de dir.
No vull.
Hola, senyores.
Noa, reietó! Em dic Kevin, i soc un infermer de fama mundial.
- De Montreuil, Château Rouge, d'Eau. - Hola.
- Montluçon, fins a Kinshasa. - Hola.
Hem vingut a posar el catèter. Saps què és?
Hola, Noa. Et sembla que fa gràcia?
- No. - Noa.
Ho veus? No fas gràcia.
No faig gràcia?
Jo? No faig gràcia?
I ets una mica racista.
Jo? Racista?
Sí, ets racista.
Puc posar altres accents, si vols.
- Saps què farem avui? - No.
Et posarem un catèter.
És un tubet que va sota la pell i serveix per donar-te medicació.
Va, no ens encantem i anem per feina.
T'ho ensenyo.
Et posarem un bon aperitiu.
Tindràs cacauets,
glaçons...
Som-hi. Et faig mal?
Hala!
Ja està.
Què et sembla aquest altre accent?
Aquest coi de catèter no té ni cap ni peus!
Perdona que no t'he contestat, vaig de cul.
Acabo d'aterrar, però he de tornar a agafar un avió.
Et truco quan pugui, sí?
Fes-li un petó al Noa de part meva.
Adeu. Parlem.
Hòstia, Jada, no pot ser.
Ara vols dies de festa? Impossible.
Jo també necessito vacances. Tots.
El Sanka també. Tu vols vacances?
No, vull un augment.
Un augment. Sí, que divertit.
No t'he demanat mai res. He de cuidar el meu fill, està malalt.
Necessito treballar menys hores.
Està bé, cuida'l.
Però el restaurant necessita seguir. Cal una solució.
Si m'apuges el sou, puc trobar una solució.
Veus en quin merder m'has ficat?
Sanka, et passes.
No pateixis. Anirà bé.
Faré unes bones postres per al teu fill, sí?
Seguim la partida. Ell ha perdut, com sempre.
Te la menges!
No, no està bé. Queda-te-la.
- Agafa la carta. - L'hi he dit.
Te la menges.
Tu m'escoltes quan parlo?
Au, va, pareu. Juguem.
- Agafa la carta. - Va, juguem!
No m'escolta!
Te la menges!
Però què fas?
- Seu! - Va!
Molt bé. Me'n recordaré.
Mya, que pesada! No ens deixes jugar.
Vas amb ells, ja ho veig.
- D'acord! No! - No ho entens.
Quan juguem, no ets ma germana. No som res.
Vull guanyar, com un rei.
D'acord, juguem, va.
- He guanyat! - Però què dius?
No has guanyat!
Pareu!
Si passes dos cops sense jugar una carta repetida, perds.
No us baralleu més.
- Ha guanyat la Inès. - Sí, home!
Veieu? He guanyat.
- No és veritat. - Vols jugar?
Vine, pots seure aquí.
Va, tornem-hi.
Va.
Has remenat bé?
Va, juguem.
Jo puc jugar?
No, gràcies.
- Per què? - Perquè et fa pudor l'alè!
Pots jugar, però si perds, no rebufis.
- Sempre rebufa. - No és veritat.
- Som-hi. - Va, reparteix.
Com et dius?
Noa.
- I tu? - Inès.
Mireu-los.
Aquí hi ha química!
Calleu.
- No teniu amics? - No diu res!
T'entenc. És l'única amb cabells.
Una noia negra amb ulls blaus? Increïble.
És veritat.
Va, juguem.
Flipeu!
No sé què val més que un as.
- Ostres. - És igual!
Sempre pares la partida.
Va!
Sembla que no t'arribi sang al cap.
- Carai! - Va.
Au, aquesta.
Mireu!
Un cinc.
Què és això?
Són meus?
Són meus.
No, són meus.
De debò?
No són arrissats.
Acabaré com els altres.
No pateixis, ja et creixerà.
Mira l'àvia. Va perdre les dents i li han tornat a créixer.
Sí, però va anar a Turquia.
T'hi enviarem a tu també.
Mira ta mare, cada cop que esternuda es pixa a sobre.
No t'ha de fer cap vergonya.
Va, juguem.
Va.
Tira, amor meu.
LEUCÈMIA INFANTIL
Què vol dir "hematopoesi"?
És la creació de cèl·lules sanguínies.
I "limfoblàstica aguda"?
És el tipus de leucèmia que té.
El seu cos produeix massa glòbuls blancs.
Però els glòbuls malalts ocupen el lloc dels bons.
I la químio ho destrueix tot?
La mama és aquí.
Et posaràs bé.
Ho sé, amor.
Mama, no puc més.
Ja ho sé, bonic.
Ja ho sé.
El mico allarga la mà i em pren l'ampolla d'aigua.
I se'n va amb l'ampolla.
Mira'l.
Ostres, tu.
- No és gens discret. - Se'l veu d'una hora lluny.
- Totalment. - L'hem enxampat.
Ella l'ha vist?
Crec que no.
Amb aquest cap de psicòpata.
Ei, Nono.
Nono, vine.
Vine.
A qui mires així?
A ningú.
- Mentida! - Que mentider!
T'agrada. Se't nota molt.
- No sé de què parleu. - No ens riurem de tu.
Ja ens hem enamorat, sabem què se sent.
Sí. T'agrada?
Bé, doncs,
quan la miro,
és com si tot es tornés borrós, menys ella.
- Ai, que mono! - Que mono!
Calleu.
- Això no m'ho esperava. - Prou.
És un romàntic!
No tens res a perdre. Ves-hi.
Si hi vaig, faré el ridícul.
Vine, mira-la bé.
Pensa què és pitjor: parlar amb ella o perdre l'oportunitat?
Va, ves-hi.
Va, tio, que no mossega.
Estaràs encara més guapo, Noa.
Vols agradar-li?
T'has de rapar.
D'acord, però m'ho fas tu.
Ja està.
No està malament.
Ha tornat.
Has de parlar amb ton pare.
- Paul. - Com va, Nadia?
Bé, i tu?
- És aquí? - Sí, allà.
Tot bé?
Per què m'has fet venir?
On és el Noa?
- Noa! - Està malalt.
Està...
Què té?
Leucèmia.
Quant fa que ho saps?
Unes setmanes.
Està de broma?
- Nadia? - No.
Em pren el pèl? Unes setmanes?
Et vaig trucar i em vas insultar. Ell no t'ho volia dir.
No m'ho volia dir? I li vas fer cas? No ets sa mare?
Que si soc sa mare?
M'ho vols ensenyar tu?
Com t'ho havia de dir? Per telèfon, entre crits? On eres?
Només veus les coses a la teva manera.
El teu prisma de merda. La veritat de la Jada.
Jo soc aquí cada dia.
- Jo hi vull ser, però no em deixes. - Que no et deixo?
- Sempre desvies la culpa. - No crideu!
No sabeu parlar normal o què?
No va sobre nosaltres. Vull veure'l.
Ara, avui. Sí? Ni demà ni demà passat. Ara.
On és?
A l'hospital.
Quin hospital?
- Hi he de parlar. - Quin hospital?
L'he de preparar.
Et culpa de la nostra separació.
Són nous aquests guants?
No.
Saps? Quan eres petit,
no te'ls volies treure mai.
Vas estar així una temporada. Ni per dormir.
Sí, la mama m'ho ha explicat.
Ja m'ho imagino.
¿També t'ha explicat que una nit et vam trobar al llit,
estirat així, amb els punys tancats?
- A punt per lluitar. - Per això has vingut?
Té, Noa.
Dona'm un cop de puny, va.
Va, posa-te'ls i pega'm. Et deixo.
Així podem girar full i em parles bé.
Pego molt fort, no estàs preparat.
Ets bocamoll com ta mare.
Mai seré tan bo com ella.
Això pot ser.
Escolta, Noa.
Em sap greu.
Què et sap greu?
Doncs...
Tot.
Ta mare i jo vam lluitar tant per tenir-te que vam acabar fent-nos mal,
però tu no hauries de patir per culpa d'això.
- Com està el Noa? - Se'l veu bé, però...
Esteu preparats?
Sí!
I esteu ben rapats?
Sí!
No us sento! Li fem un degradat a la Coralie?
Sí!
Celebrem l'operació de la Coralie de demà!
Feu soroll per a la Coralie!
Coralie!
Coralie, quina cançó has triat?
"Laisse-moi" de KeBlack.
Feu soroll! Té bon gust!
- Tens una filla adorable. - Gràcies.
Sí!
Ha arribat el gran dia, doncs?
No m'ho puc creure. Per fi!
Que bé. Me n'alegro.
Coralie!
Fa gairebé un any que no puc plorar. Ni un trist cop.
Salteu, crideu!
No em surt.
És normal. Ens obliguem a ser durs. I després no sabem com fer-ho.
Però mira'ls. Els és igual. Ells s'ho passen bé, veus?
Ja està, filleta meva.
Vaig venir a casa teva, t'ho vaig prendre tot, el cor inclòs.
Els braços llargs com el Luffy, no sé si ho entens.
Me l'ha ensenyat ell, què et sembla?
M'encanta!
- Va, ves a celebrar-ho. - Anem!
- Vine amb mi! - Gaudeix tu.
- Va, vine! - No sé ballar.
M'envia missatges, diu que vol tornar, però no pot ser.
Diu que és millor que les altres, però jo li dic que s'ha acabat.
No em portis mala sort, si us plau t'ho demano.
Ja no som com érem. Vol que ens vegem aviat.
No em portis mala sort, si us plau t'ho demano.
Ja no som com érem. Vol que ens vegem aviat.
Deixa'm estar. Si us plau, deixa'm estar.
T'he dit que no pot ser. Deixa'm estar.
Deixa'm estar. Si us plau, deixa'm estar.
T'he dit que no pot ser. Deixa'm estar.
Vaig mirar al seu cor per veure el futur
i no em vaig veure amb ella.
Hi ha massa latència, no ens entenem.
- Sé que ho entens. - Sí que ho entens.
- Què vols realment? - Digues.
- La màgia s'ha esfumat. - Per què?
Em vol tornar boig. Ella i jo som cosa del passat.
No em portis mala sort.
Si us plau t'ho demano.
Ja no som com érem. Vol que ens vegem aviat.
Coralie!
Si us plau t'ho demano.
Ja no som com érem. Vol que ens vegem aviat.
Que dorms?
Em puc estirar?
La Coralie m'ha dit que t'agrado. És veritat?
Sí, m'agrades.
Ja ho sé.
Mira'm.
A partir d'ara, ets el meu marit. Entesos?
D'acord.
Doncs si és així,
quan sortim d'aquí, et porto a l'ajuntament.
Directament.
Això espero.
T'he d'explicar una cosa.
Soc una donació d'embrió.
Què vol dir això?
Que els meus pares no em van fer. A ma mare li van implantar un òvul.
A la meva li van implantar una dent.
No té res a veure.
Ets tu qui parla d'embrions.
És veritat.
Tens por de morir?
Sí, i tu?
S'ha acabat parlar amb altres noies.
Ara et dius Noa Coulibaly.
La químio va molt bé, però té un tipus rar de leucèmia.
És agressiva.
Com ja havia dit, i ara és segur, necessita un trasplantament de medul·la.
El més aviat possible.
L'he posat a la llista d'espera.
Caldrà esperar molt?
És possible.
Trobarem un donant compatible?
És difícil, però és possible, sí.
I si no en trobem?
Tenint en compte el seu origen, en podríem trobar dels donants de l'embrió
o dels receptors d'un embrió d'aquests donants.
Pot tenir algun germà.
Pot tenir un germà biològic, exacte.
És la millor manera de trobar un donant.
Parlaré amb el CECOS, el lloc que ens va ajudar.
Contactaré amb ells.
D'acord.
Necessitem una mica de temps per explicar-li el seu origen.
- No sap que no són els seus pares? - No.
Sí.
- Com has pogut? - Ho havia de saber.
És clar, però vam quedar de dir-l'hi junts.
Ja no estem mai junts.
I què? Perquè ens hem separat, tu ho decideixes tot?
No és això. És perquè te n'has anat lluny.
- Això ens ha distanciat. - Venia quan podia!
- Quan? - Quan podia!
Ei! Per favor.
Sempre que podia, venia a veure'l.
Quan?
Dos cops l'any?
Una estoneta? T'hem de donar les gràcies?
No podia esperar.
Un dia, em va fer preguntes i l'hi vaig explicar.
Gestiono els problemes quotidians.
Ser aquí significa això.
Revisaré la fitxa sencera,
contactaré amb les famílies involucrades
i miraré què es pot fer.
No pot ser tan estrany suprimir l'anonimat.
Encara és molt poc comú.
A França, pocs centenars de nens són fruit d'embrions donats cada any.
Però existeixen.
Sí, però genera bastants conflictes legals i ètics.
Inclús per a nosaltres. Anem fent com veiem.
La llei evoluciona, però no prou de pressa.
CENTRE D'ESTUDI I CONSERVACIÓ D'ESPERMA
- Hola, mama. - Filla meva, com va?
Alguna novetat?
Ara arribo a l'hospital, vinc del CECOS.
I què t'han dit?
La identitat dels pares està protegida. És difícil obtenir-ne les dades.
Però és per força major, han...
Mama, he de penjar. Et truco després.
- Inspira. - No estàs sola.
- Expira. - No estàs sola.
La Coralie et veu. T'estima. Et protegirà.
Vine.
Ja ho sé.
Mama?
No!
L'he perdut!
- No ens curaran! - Que sí.
Què hi fem, aquí?
Digues la veritat!
És la veritat.
Què és això? És horrible. Ens fa estar malament.
Ja ho sé. No ho toquis.
Au, va! Mira'm, ja estic mort!
No diguis això, hòstia, Noa.
No diguis això!
Era la meva millor amiga. Ella la meva i jo la seva.
Jo soc la següent?
Si ella no ha pogut, nosaltres tampoc.
No vol dir res, això. Funcionarà.
No vull morir. Vull tornar a casa.
No ploris, si us plau.
- No vull morir. - No us morireu.
- Vull veure ma mare. - La veuràs. Vindran totes.
Aquí no es morirà ningú, entesos?
Ni tu ni ningú.
D'acord?
Lluitarem junts.
No deixarem que aquesta merda guanyi, sí?
Sí.
Ei, Noa.
Noa, ets un campió. Saps lluitar, no?
Tots sabeu lluitar. Sou uns campions.
- Sí. - Exacte, això.
Veniu aquí davant. Com et dius tu?
Vincenzo.
- Va, veniu, apropeu-vos. - Sí.
Més a prop.
Què dius tu quan entrenes? Jo no sé com es fa.
Els lleons no miolen, els lleons...
Rugeixen.
- Com dius, amor? - Rugeixen.
- Els lleons... - Rugeixen.
No us sento. Els lleons...
Rugeixen!
Apa.
Va, somrieu.
Lluitarem i tornarem a casa.
- Sí. - D'acord?
Tornarem a casa.
- Hola. - Hola.
Vull posar el meu fill a la llista d'espera de trasplantaments.
Ho ha de sol·licitar el metge. Està molt regulat aquest tema.
- Ha vist... - Si ho fa avui, quant tardarà?
De tres a sis setmanes.
I si parlo amb un altre hospital, tindré més possibilitats?
De fet, el registre és compartit a tota França.
No podem moure el seu fill de la llista. Ha d'esperar.
SI JO NO GUANYO, SEGUEIX TU PER MI
Ara no la pot atendre.
Només ella coneix el cas. És important. Si no, no seria aquí.
No està disponible.
- Sap que soc jo? - Sí.
Demani una cita i l'ajudarem. Ara és impossible. Ho sento.
M'han dit que ha vingut. Estic insistint, però tingui paciència.
Caldrà temps.
No en tenim, de temps. No podem emprendre accions legals?
- Ja hem fet la demanda. Ara... - Vull una resposta. No em maregeu.
Ja ho hem parlat. Cal seguir les lleis i el protocol.
En qualsevol cas...
Collons!
Bon profit.
Hola, Sra. Durand.
Sra. Belkacem?
Em porta el cafè?
Ha parlat amb els donants?
Sí, hem pogut retirar l'anonimat.
Tenien una filla, però va morir fa dos anys en un accident.
Ho sento molt, Sra. Belkacem.
De debò, he fet tot el que he pogut, i...
Hi ha altres receptors?
Hi ha una altra parella.
Genial.
Sí, però la família no en vol saber res.
Per què no?
És la seva elecció i ho hem de respectar.
Els ha dit que és només una prova?
Ho sento, però he fet tot el possible.
Adeu, senyora. Que tingui bon dia.
Fa deu minuts que espero.
- Perdoni? - Fa deu minuts que espero.
- I encara és viu? - Perdó?
Ja va.
- Ei, Jada. - Ja va.
Segui, ara li portem el cafè. Disculpi l'espera.
Jada, has de controlar els teus problemes personals.
Tens raó. Tu ocupa't del restaurant.
Eh, però què fas?
Atura't!
Atenció!
Eh! Què fas?
- Deixa'm anar! - Para!
- Què passa? - Deixa'm!
Ha saltat la barrera.
Volia veure-la.
És important.
Aquesta no és la manera. No puc fer res més, ja l'hi he dit.
Es tracta de la vida de mon fill.
Ho sé, però han dit que no.
No volen fer una donació de medul·la espinal.
Medul·la espinal?
Ha confós les coses?
- Li ha dit això? - Bé, no canvia res.
És el seu dret.
Hi vull parlar.
És impossible.
L'anonimat està protegit.
D'acord, vostè la truca i jo hi parlo.
Vull que m'escolti.
De mare a mare, sé que serà diferent. Si us plau.
Entenc el seu malestar.
Vostè no entén res.
Ja ha confós medul·la òssia per medul·la espinal.
Si em vol ajudar, truqui-la.
- Escolti... - És aquí.
Ho té davant. Si us plau.
Si us plau.
L'hi suplico.
- Està bé, miri. He de... - No li costa res.
Vagi-se'n d'aquí.
He fet el que he pogut. Desa això a l'arxiu.
De debò? A l'arxiu? Amb pany i clau?
Doneu embrions i després que ens bombin.
Ho sento, però podria perdre la feina.
I jo, el meu fill.
Tinc por.
Tinc tanta por... Ni t'ho imagines. No he estat mai tan espantada.
No em pots deixar.
No soc res sense tu.
Has de seguir lluitant.
No et pots rendir.
Sí, fillet meu?
T'estimo.
Amor meu.
Què passa?
Bebè?
Bebè!
Què et passa?
- Ajuda! - De pressa, a la 716!
Ja vinc!
Fanta!
Té un atac. Carretó d'aturada!
És aquí!
Aparti's, nosaltres ens n'ocupem.
Oxigen al màxim!
- Bebè! - Ha trucat al doctor?
- No t'adormis. - Doctor?
- Noa, no t'adormis. - La 716.
És el Noa. Convulsions des de fa uns minuts.
- D'acord, preparem Rivotril. - Respira, maco. Així.
Respira.
- Està monitorat. - Es posarà bé.
Respira a la màscara.
Ve el metge o què?
Sí. Estem preparant la via.
- Glucèmia normal. - Oxigen?
Respira.
- El perfil hepàtic... - Senyora, on va?
Dos minuts.
- Què? - No pot morir com la Coralie.
- Un moment. - Senyora, estem reunits. Surti.
- Fa setmanes que som a la llista. - És un procés llarg, ja ho sap.
Com de llarg?
- Els classifiquem segons la gravetat. - No li sembla prou greu?
És com si fos un número de loteria.
- Jada. - Espera.
És prioritari, però sense un donant, no podem accelerar res.
- Estem esperant un donant. - I si no n'arriba cap.
Doncs el mantindrem estable i ja veurem.
Ja veurem?
- Com la Coralie? - Jada, va.
Vagi-se'n.
Anem.
Vagi-se'n.
Va.
Anem.
Estàs enfadada amb tothom.
Et baralles amb els metges, a la feina... Inclús amb mi.
No estic enfadada, estic patint.
Pateixo de veure'l així. Què puc fer?
Esperar asseguda fins que em diguin que ja està?
No, és clar que no.
Però què penses?
Que contrariar tothom t'ajudarà?
Me la pela si estan en contra meu.
No em rendiré. Arribaré fins al final.
Fins al final, però així no. Hòstia, Jada!
Només complicaràs les coses.
Mira'm a mi.
Para de pensar que no necessites a ningú.
Sempre ha estat així.
SECTOR BLAU PEDIATRIA
Esperi!
Gràcies.
Gairebé m'oblido de vosaltres.
- Som-hi. - Quina col·laboració, tu!
- Sí, exacte. - Fins demà.
Ets un crac. Adeu!
- No pot ser! - Un moment.
He vingut a disculpar-me. No vull problemes.
- Un document per diners. - No pot ser.
- Diners? - És important.
- No tinc temps. - Saps què?
Eh, obre!
Obre!
Hòstia puta! Collons!
CECOS ARXIU - APARCAMENT
CECOS ARXIU
Va!
"2007".
"2009".
"2011".
On ets?
Em fotràs en problemes, hòstia.
"B".
T'he sentit! Surt d'aquí!
Collons. Aquesta feina podrà amb mi.
Filla de puta!
Atura't!
És ella!
Atura't!
- Se'n va! - Al parc!
Atura't!
On cony és?
Va.
On cony és?
On cony diu qui són?
Merda.
Només serà un minut.
He d'avisar el meu supervisor.
Hi ha nens malalts, aquí. No poden entrar.
Jada Belkacem?
Acompanyi'ns a comissaria.
- Què ha fet? - Ho sap molt bé.
- T'ho volia dir. - Què cony està passant?
- A comissaria. - He...
Ara no puc. Ho puc explicar.
- Ha de venir. - No.
- Mon fill està malalt. - Ei!
- No es mogui! - Calma!
- És un hospital. - Policia!
Són en un hospital amb nens malalts!
- No pot ser. - Deixin-la!
Deixa'm!
- Deixa'm! - Jada!
Tranquil·la. No faci cap bestiesa.
Què fas, Jada? Hòstia!
No faci cap bestiesa.
Abaixi l'arma.
Dona'm la pistola.
Al taulell.
Tranquil·la.
Tira enrere.
Marxeu.
Marxem.
Jada, escolta'm. T'has tornat boja.
T'has tornat boja. Així no arreglaràs res.
Ho faig pel Noa.
Jada, mira'm.
No m'apuntis, hòstia.
- No el puc perdre. - Jada.
- Marxa. - No, em quedo amb tu.
Marxa!
- Vagi-se'n. - Marxo.
D'acord.
Doni'm la targeta.
Contra la paret.
Marxeu.
Les manilles i les claus.
Què fas? Hòstia, Jada.
Ho faig per ell.
T'has tornat boja.
Et necessito fora.
D'acord?
Fanta.
Bloqueja la sortida d'emergència, va.
Sé que és difícil, però s'ha de calmar.
Els nens no en són responsables.
Què vol aconseguir?
Potser hi ha un donant compatible. Vull que vinguin.
Si passa res,
es podrà cuidar dels nens?
Per ara, sí.
Desconnecta'ls! Tots dos, de pressa!
I els vostres mòbils, aquí. Tothom.
El teu mòbil.
El tinc al vestidor.
- Com? - El tinc al vestidor.
Passeu tots cap allà, va.
Perdó!
POLICIA
Va, nois, de pressa!
No vull fer mal a ningú, ni a vosaltres ni als nens.
En cas d'emergència, s'ha de fer el que cal.
Si feu el que us digui,
tot anirà bé.
Puc confiar en vosaltres?
Que no mengem avui?
Tens gana?
Molta.
I ells també.
- Veniu. - Va.
Fa estona que esperem, però us estàveu barallant.
Va, tira!
Ara ho solucionem.
Fatou, Anissa, aneu.
No digueu res als nens.
- Per què plores? - Res, perquè no he menjat postres.
- Sembla que te'ls hagis menjat tots. - Doncs estic a dieta.
POLICIA UNITAT ESPECIAL D'OPERACIONS
L'equip ja ha arribat.
Tu ocupa't de la seguretat.
El perímetre està acordonat.
Hola, senyora. Manenti. Ell és el Dan, el meu ajudant.
Hola. Juliette Lambert, directora de l'hospital.
Hem aïllat l'àrea pediàtrica, però no puc tancar tot l'hospital.
Necessito un hospital segur.
Hi ha operacions en marxa, les famílies compten amb nosaltres.
Hem de treballar.
Entesos, no tancarem res. Ens n'ocupem nosaltres, ara.
- Té els plànols? - Sí.
Nois, en moviment!
Què sabem d'ella?
Jada Belkacem, 41 anys.
És cambrera en un restaurant al tretzè.
Filla única, separada fa nou anys, té un fill, Noa, de deu anys,
actualment en tractament intensiu aquí.
- No té antecedents. - Entesos, que entri la unitat especial.
Punxin el seu telèfon i totes les línies del departament.
Busqui una llista de tot el personal i posi-s'hi en contacte.
A la setena planta hi vull tants homes com sigui possible.
Vigilin totes les sortides.
Però no s'oblidin que és un hospital, no ho podem bloquejar tot.
Esperem el Campos per a la negociació.
Hi ha una operació en marxa.
Enrere. Si us plau, senyor. Enrere!
No em truquis, si us plau.
Jada, hòstia, escolta'm. Estàs totalment rodejada.
És una bogeria. No sé com te'n sortiràs.
Merda.
Làser 2 a Làser 3. Arriba el negociador.
Si us plau, enrere!
Hola, Campos.
Hi ha cap ferit?
No, però la situació és tensa.
Una nena havia mort a la mateixa planta.
Deu haver estat el detonant.
Hola, senyora. Soc el sergent Campos, de la unitat especial, em sent?
Senyora, em sent?
L'escolto.
Com va allà dins? Cap ferit?
Només els nens que pateixen.
Entenc la seva inquietud.
M'entén?
Miri, tothom està bé.
Senyora, escolti'm.
Estic de part seva. Digui'm com la puc ajudar.
Portin-me el nen.
I assegurin-se que els pares li fan la prova.
Deixi anar almenys els nens que necessiten atenció, si us plau.
He parlat amb el doctor i se n'ocupa ell.
El tractament continua.
No em mouré.
Facin el que han de fer.
Truqui'm quan el tinguin.
Jada.
Què passa?
Vine.
Què passa?
Hi ha una càmera.
- On? - Damunt de la porta d'entrada.
Gràcies.
France 24, digui?
Vull informar d'un segrest amb ostatges.
Qui és vostè?
La segrestadora.
Manenti, digui.
Fabienne Durand del CECOS.
He rebut el missatge, però no m'ho puc creure.
- Sabia que... - Un moment.
Campos?
- Fabienne Durand. - És necessari.
- D'acord, rebut. - L'escoltem.
Mirin, no sé com els puc ajudar,
però la família no en vol sentir a parlar.
Saben què hi ha en joc?
Els ha explicat bé la situació?
Sí, és clar.
Doncs ha de seguir insistint.
Tenim l'àrea pediàtrica segrestada.
Ja ho he fet tot. Necessito temps per convence'ls.
El pare no ho vol, i la llei l'empara.
Els mantinc al corrent.
Adeu.
Hola.
Disculpi, puc parlar amb vostè?
Muntem aquí?
Ens trobem a l'hospital,
on la unitat especial encara no ha intervingut.
Com poden veure, la situació es manté incerta,
fins i tot sobre Jada Belkacem, de qui sabem poques coses.
El personal de l'hospital intenta mantenir la calma i la normalitat,
perquè hi ha centenars de pacients...
Bé, tenim una actualització d'última hora.
Tenim una entrevista exclusiva en directe des de l'hospital
amb la segrestadora, Jada Belkacem.
Hola, senyora. Què vol dir?
Fa setmanes que insisteixo, que espero una resposta,
però és lluitar contra una paret.
A què es refereix, senyora?
A l'administració.
Tant se'ls en fot.
Amb el pretext de protegir l'anonimat, deixaran morir un nen.
Cal molt de temps per canviar la legislació.
Creguin-me, ho he provat tot.
Per aclarir els motius de les seves accions,
la gent a qui vol interpel·lar amb el segrest coneix la seva història?
Sí.
Aquesta família no ens vol ajudar.
És inhumà.
I no podem esperar més.
Senyora, entenem el seu malestar,
però hi ha nens a l'hospital,
personal mèdic, famílies... I estan en perill.
Realment calia arribar tan lluny?
El meu fill s'està morint. Només demano una simple anàlisi.
Per veure si és compatible. Això és tot.
Si aquesta família ens està veient
i l'està escoltant, què els voldria dir?
Senyora.
Senyor.
Entenguin la meva situació.
Sé que és difícil per a vosaltres.
Només demano una mica d'humanitat.
Ajudin-nos.
Poden fer-ho.
I si aquesta petició que acaba de fer no rep resposta,
què pensa fer?
Arribaré fins al final per salvar el Noa.
Faria res irreparable?
No penso respondre a una boja amb una arma.
I què fem amb els nens? Que estiguin a l'habitació?
És una dona fràgil amb res a perdre. Ens hi juguem la vida.
És capaç de matar-nos. Està boja.
No puc treballar així.
Quan diu que arribarà fins al final, què vol dir?
He dit el que havia de dir.
D'acord, i què fem?
Vostès treballin.
I vostè aquí amb una pistola? Està de broma?
No pot ser.
Auguste, ves a l'habitació.
Sabem que ens han segrestat.
- Nois... - És igual.
- Ho hem vist a la tele. - A l'habitació.
No, va, marxeu.
- Va. - No estigueu aquí.
Estem segrestats!
Sí, ens han segrestat.
Mya, ets la més gran, porta'ls a l'habitació.
Al Noa no li pot passar igual que a la Coralie.
Què és el que no entens?
Té una pis-to-la.
Ets d'una banda?
Va, nois, prou.
- Anem. - Per què?
És increïble, Sra. Jada.
- A l'habitació. - Per què?
- Va, anem. - Com és sortir a la tele?
Anem i els deixem parlar.
Per fi una mica d'emoció.
Mon pare té una pistola.
Tinc la seva paraula?
Seguretat per als nens, el personal i l'hospital, d'acord?
Té la meva paraula.
Gràcies.
Conec aquesta mirada.
Vindrà el Mattéo?
És clar que vindrà.
- T'ho vaig prometre. - Sí.
Vindrà dissabte a la festa de pijames.
Adrien. Dona'ns un moment.
Ves a fer els deures. Ara vinc.
- Vine, amor. - Que passa res?
- És una bogeria. - Què passa?
El segrest. Vol el nostre fill.
- La Sra. Durand m'ha trucat. - Què li has dit?
Que no canviarem d'idea.
L'Adrien no pot saber per la tele que no som els seus pares.
Sí, hi estic d'acord, però això és massa.
- Els hem d'ajudar. - Potser no és compatible.
Potser sí!
Ens mantindrem al marge.
És per protegir-lo. No a tu, no a mi, sinó a ell.
Ell no ha fet res. No ho veus?
Filla meva?
Mama?
Però què fas, bonica?
El que cal.
Això no és cap resposta, Jada.
Si no faig res, es morirà.
Ja sé que és injust,
però no veus que fent això aniràs a la presó?
Et poden matar.
Fes-me cas, t'ho suplico.
Em sents?
Jada?
T'estimo, mama.
No pengis. Si us plau, no pengis, Jada!
- Perdona'm. - Entrega't!
Hola?
T'estimo, amor meu.
T'he buscat per tot arreu. T'has amagat de mi?
Alfa, en posició.
Equip Bravo, en posició.
Si t'enxampen, te la carregaràs.
M'és igual. Només vull estar amb tu.
Jo també.
Creus que te'n sortiràs?
Sí.
M'ho promets?
Estem preparats. Esperem l'avís.
D'acord, endavant.
Si us plau.
Què passa?
Em senten?
- Qui és? - He de veure mon fill.
Deixin-me entrar.
El seu fill està com vostè.
- Em necessita amb ell. - Qui és?
El pare del Lucien.
El Lucien?
Un nen d'aquí.
Vull estar amb el meu fill.
Com és que no el conec?
És nou, ha ingressat fa poc.
Té quatre anys, està molt malalt.
Deixin-me passar. Em necessita.
Nosaltres no farem res. Ens quedem aquí.
Pregunti'ls-ho. Em coneixen.
No pot entrar.
El Dr. Bonfanti, la Fanta i el Kevin saben qui soc.
Té quatre anys. Deixi'l estar amb el seu fill.
No la posaré en perill.
No em puc arriscar.
- De debò. - La policia no farà res.
Ha perdut la mare.
Em tancaré a la seva habitació. Ni em veurà.
No farem res, senyora.
- Li deixarem veure el seu fill. - Li ho suplico, senyora.
Només vull estar amb ell.
Em necessita.
Ves a obrir.
- Per què jo? - Ves i obre.
- Enrere. - Tanca.
Va.
El Dan és dins. Nosaltres sortim.
Escorcolla'l.
No tinc res.
Aixeca't la samarreta.
Gira't.
Els pantalons.
No tinc res.
No té res.
Camina.
Gràcies.
- Gràcies. - Gira't.
Quina habitació és?
Al final del passadís a la dreta.
Aquesta és del Milo.
A la sala de cures! Que no surti cap nen.
- Em sent? No s'adormi. - Aquí.
- Com està? És viu? - A què juguen?
No volia disparar-li. No vull fer mal a ningú. Què no entenen?
Deixi'l sortir. Està empitjorant les coses.
No. El deixaré sortir quan parli amb la família.
A partir d'ara, contacte zero. S'han acabat les trucades!
Vine aquí, tu. Vine!
Per què jo?
Quiet.
Els has trucat tu?
Els has ajudat, fill de puta?
No.
On tens el mòbil? No me l'has donat.
No el tinc.
On tens el mòbil? On és?
Fill de puta.
Fes-te el llest un cop més
i et juro per ma mare que seràs el primer de marxar.
D'acord.
Fot el camp!
No es mogui.
Pressió a la ferida.
No tenim analgèsics?
He de netejar la sang.
Injecta cinc mil·ligrams.
Notícia d'última hora.
Hem sabut que un policia ha rebut un tret en el segrest.
Philippe Landon, vostè és el negociador.
La situació està descontrolada?
Amb un ferit de bala, ha canviat totalment la situació,
i ara s'enfronten a una persona capaç de matar,
així que canvia la manera com respondran davant...
Doctor! El Noa està empitjorant!
Què passa?
- Què ha passat? - Jada, calma.
Deixeu-me entrar.
Antibiòtics.
- Una ressonància? - No, estabilitza'l.
- Posa-li un torniquet. - D'acord.
- Algú em pot passar les gases? - Noa?
Prepareu una altra via.
- Ara mateix. - Està en xoc sèptic.
Preneu-li la pressió i farem dos hemocultius.
Noa, em sents?
On som?
Mitjana de quatre. Noa?
Per què em feu això?
Obre els ulls, Noa.
Parla.
Va, Noa, respon.
- Em sents? - No tanquis els ulls.
Em sents, Noa? Respon-me, campió, va.
Respon.
Està molt dèbil.
I com més temps passi, pitjor.
Per què?
Necessita un trasplantament.
Potser no superarà la pròxima complicació.
Collons.
On tens el nas?
Eh! És normal, el meu també!
Els salvem gairebé a tots.
Però quan en perdem un, és horrorós.
L'endemà, però, he de ser aquí per als altres.
Així és per a mi i per a tots els que treballem aquí.
El Noa té molta sort de tenir-la, sap?
Puc?
Va.
Sí? Aquí Bonfanti.
Soc el Campos, el negociador.
Hem contactat amb la mare,
però no s'atreveix a parlar amb ella.
Potser vostè ens pot ajudar.
- És amb ella? - No, estic sol.
Compto amb vostè.
Sí, doctor?
Gràcies per trucar, senyora.
L'escolto.
Sí, bona nit. Soc l'Agnès de Mareuil.
Truco perquè he parlat amb la Sra. Durand del CECOS
i volia explicar-los...
Bé, el meu fill no sap com va ser concebut.
I el meu marit no vol que l'hi expliquem.
Bé, potser ara és un bon moment, no?
Escolti, jo no puc. De debò. Ho ha d'entendre.
Però senyora, ho acabarà sabent en algun moment.
Imagini que s'assabenta que podria haver salvat la vida d'un nen.
Si l'hi diu a la seva manera, potser...
No sabem ni si funcionarà.
- No puc forçar-lo. - Senyora, soc la mare del Noa.
- Em sent? - Ho sento.
Hola?
Deixi que s'ho pensi aquesta nit.
Novetats del segrest a l'Hospital Lambert Bracops.
L'agent ferit ja ha rebut l'alta.
I, segons les nostres fonts,
la segrestadora ha aconseguit que la policia ajorni la intervenció,
ja que és possible que pugui convèncer la família.
Malgrat la calma aparent, la tensió no s'ha rebaixat.
La intervenció de la policia sembla inevitable,
però no sabem quan serà.
Hem de fer el possible per evitar víctimes.
Estem a punt per neutralitzar-la.
No tenim alternativa.
Jada?
S'ha acabat. La família no vol ajudar.
Hem fet tot el que hem pogut.
Ho ha intentat, però ara es posa en perill,
a vostè i a tothom, començant pels nens.
S'ha d'acabar.
Escolti,
amb el que ha fet, l'està seguint tot el país.
Segur que el jutge ho tindrà en compte.
Així que s'ha d'acabar bé i ara.
Vull ser amb ell quan se'n vagi.
Deixin-me estar amb ell.
Li puc donar uns minuts,
però més no.
Ho sento molt,
però hem d'intervenir.
El meu nen.
Ànims, Jada! Salvem el Noa!
Hem passat la nit aquí,
i la Jada Belkacem segueix tancada a l'àrea pediàtrica.
Aquí, davant de l'hospital, hi ha un grup important de solidaritat,
amb famílies receptores de trasplantaments i d'altres en llista d'espera.
A França, unes mil persones moren en llista d'espera.
Entre la multitud, també hi ha amics, companys...
JO TAMBÉ HO HAURIA INTENTAT TOT
Estan preparats.
Esperin el senyal.
Entesos, cap.
Que tothom es prepari per intervenir.
Si cal, tenen permís per neutralitzar-la.
Senyor! Què ha dit?
- És el meu fill. - Enrere!
- Deixin-me passar. La mataran. - Enrere!
Deixi'm passar.
Deixin-me passar!
Necessito confirmació visual. Els nens no hi han de ser.
Vull veure mon fill, hòstia!
Deixin-me passar! Deixin-me!
Perdó.
Perdó, amor meu.
Tant de bo et pogués protegir ara també.
Tant de bo la vida et tracti bé.
Senyora Belkacem, felicitats.
Hòstia!
- Espera! El... - Què?
- El bebè! - Perdó.
- Ves amb compte! - Perdó.
Tant de bo et sigui fàcil.
- Quiet. No es mogui. - Vull veure el meu fill, cony!
Donaria la meva vida per tu.
LABORATORI BIOMÈDIC
Sí?
- Doctor? - Sí.
Ja està.
Sortim del laboratori. He fet les proves al meu fill.
Però ningú no ho sap. Ni ell ni el meu marit. Ningú.
Li envio els resultats.
És compatible.
Tinc l'adreça de la família.
El podem salvar.
Endavant!
- Contacte! - Alto!
- No es mogui!
És una urgència! Hem de passar!
- Alto! No es moguin! - Deixin-nos passar!
- Mans enlaire! - Mans...
- Infermers. - On van?
- A fer un trasplantament. - Registrem la llitera.
- No! Està esterilitzada. - La poden contaminar.
Si se li acaba el temps, serà culpa seva!
- Endavant! - Va!
De pressa!
- Va! - On és ella?
- A la dreta. - Són a pediatria, abaixin les armes!
Hi ha nens a tot arreu.
- Estem treballant. - Sí, però els traumatitzaran.
- És per la Jada? - Tot anirà bé.
- Anirà a la presó? - No patiu. Entreu a l'habitació.
Entreu a l'habitació.
Va, no tingueu por.
Va.
- Per favor! - A la dreta.
On és?
- Hola. - Hola.
He trucat tres cops i no ve ningú.
Ara vindrà algú.
- Quan? - Té raó.
Ja tinc prou feina!
Ha marxat amb una dona. Negra, rossa, infermera.
Policia!
Posa't això.
Té. Agafa-les. Va.
Dona'm la perruca.
- Sí, dona! - Dona-me-la.
Ningú no m'ha vist mai sense.
Agafa les pistoles i deixa'm la perruca en pau.
Eh.
Dona'm la perruca.
Hola, Malik. On ets?
A urgències? Espera'm. Ara vinc i t'ho explico.
Et recull algú?
Sí.
Merda.
Són a tot arreu.
Pugem a dalt.
Persona sospitosa a la porta 2.
Ja venim!
- Primer pis net. - Merda.
- Estem demanant documentació. - Tornem dins.
Comprovem l'escala sud.
Merda. Estem fotudes.
Què fem?
- Anem, senyor? - A on?
A fer una analítica.
Ja me n'heu fet una, avui!
- Doncs una colonoscòpia. - Estan molt bé.
Tenia càncer de pròstata, però em van operar massa tard.
Ara tinc metàstasi a tot arreu i un problema als ronyons.
- I tampoc tinc bé l'ull. - Va!
- Si us plau. Va! - Qui sap com acabaré.
Aparti's, senyora.
Cada cop hi veig pitjor pel glaucoma.
Acabaré cec si segueix així. Quina manera de viure...
No vull...
D'acord, espera'm aquí. Malik!
Ei! I els teus cabells?
Vine!
Treu-la fora.
- Ella! Què dius? Ni de broma. - Si us plau.
Però què coi és això?
T'has begut l'enteniment?
No t'he demanat mai res. Per favor!
- Això no és cosa meva! - Ja ho sé.
Però tens fills, no? Saps com és.
No la podem abandonar.
Va, entra.
Gràcies.
Va, aneu.
Gràcies.
Què hi fan, aquí?
El seu fill és compatible.
No, no poden ser aquí.
Només seran dos minuts.
- Tanca. - Parlin...
Tanca! Truca a la policia!
No, la policia, no!
Tanca! Truco a la policia.
Calleu, collons!
- Calma! - Deixa això ara mateix!
- Deixa el puto mòbil! - Sí, ja està!
- Calma! - Escolteu-me bé, sí?
Papa? Papa, què passa?
Per què crideu així?
És veritat el que diuen?
Sí, és veritat.
Vine aquí, amor meu.
El pots salvar.
Però com?
Venint amb mi.
És totalment segur.
I després podràs tornar a casa.
I el Noa també.
- Anem? - Sí.
Va, anem.
Anem.
És ella!
L'interceptem!
No! Si us plau!
- Hi ha el meu fill! - No disparin, hi ha un nen!
Abaixin les armes!
No volem fer cap mal.
Segueixin-los!
- Va armada! - Deixi la pistola!
Deixi la pistola!
Abaixin les armes!
Que passin!
Anem.
5 ANYS MÉS TARD
A FRANÇA, CADA ANY ES DIAGNOSTICA LEUCÈMIA A UNS 500 NENS.
LA RECERCA EN CÀNCER INFANTIL NECESSITA FINANÇAMENT.
DONA ARA WWW.DONDEMOELLEOSSEUSE.FR
AL YANIS BEN NACEUR
Subtítols: Albert Vilalta