Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Nezapomeňte dýchat.
Pálí to? To je teprve začátek.
Vydržte.
No tak!
Lokty k tělu!
Soustřeďte se!
No tak, nevzdávejte to!
Do toho!
Box je o opakování a důslednosti.
- Hej! - Úhyb. Pravá, levá, úhyb.
- Levá, pravá, hák, úhyb. - Hej!
Levá, pravá,
zvedák, pravá, úhyb.
Levá, pravá, hák.
Levá, pravá,
zvedák, pravá... a končíme.
Dobře? Nějaké dotazy?
Musím čůrat.
Kdy to skončí?
- Jste chlap? - Jsou ty svaly pravý?
Musím jít. Nechám je na tobě?
- Ano, zlato? - Ano, lásko. Jak se máš?
- V pohodě? Jsi pořád v práci? - Jo, už odcházím.
Děláš si srandu?
- Už jdu. - Slyším.
- V práci. - Ale už jdu.
- Už běžím. - Přestaň.
- Hned. - Měls to v diáři.
- Dohodli jsme se. - Už jdu!
- Nemůžeme to flákat! No tak! - Už jdu! Seš hrozná!
Počkej.
Co?
To ta poloha.
- Viděla jsem návod. - Jo?
- Fakt? - Tahle nefunguje.
To budeš radši poslouchat návod?
Jsi si jistá? Vincenzovi se to líbí, je připravený.
Nechat takový potenciál a talent...
jen tak vyprchat
by byl hřích.
Vincenzo. Ano.
- Počkej! - Co?
- Ta matrace je tvojí matky. - Je mrtvá.
Přesně. Je to, jako by v ní pořád byla. Všechno slyší.
Matrace se proti nám spikla?
Jo.
Tak jo.
Zmiz. Jdi, mami!
Bež, je načase!
Tak co, jdem si udělat dítě?
Jo.
Vieni, bello ragazzo.
- Pro jistotu zatřeseme hlavou. - Tak jo.
- Takhle? - Jo.
Přestaňte se hádat.
- To on, nerozumím mu. - Chce povýšení.
Chceš povýšení?
Ano.
DEN OVULACE
Už jdu.
Říkám, že už jdu.
Vidím tam slabý stín. To je druhá čárka, ne?
To je tvůj vous.
Jo. Jedna čárka.
Vidíš.
TĚHOTENSKÝ TEST
Nevím kdy a jak, ale budeme rodiče.
Dobře?
No vidíš. Malý úsměv.
To myslíš vážně?
Co? V návodu psali, že to zvýší šanci.
Takhle ji zdvojnásobíme.
Promluv si s Vincenzem.
Jo.
Nakopu mu prdel.
Vincenzo! Vzbuď se, kámo!
Neštvi mě, nebo nebudeš jíst.
Tři si břicho ricinovým olejem a říkej: „Fteh ya rezek.“
Fteh ya rezek.
Musíme před spaním i obětovat kozu?
Za mě v poho, ale Vincenza už to nebaví.
Kdo je Vincenzo?
Vzdálený bratranec, Nadio.
Nech toho! To je sihr?
Ne, není.
Jo, přesně tak, Nadio.
- Umí arabsky? - Ignoruj ho.
Umí dvě slova. Cos to říkala?
Můžeš se třít i brokolicí.
Zavolám ti, mami.
Hej! Odkud znáš slovo sihr?
S dovolením.
- Už jdu. - Jsi hrozný.
- Pusu. - Už mě nebaví ti pořád volat.
Nejde to.
Nejde to!
Uvidíme se večer.
Jo, večer.
UMĚLÉ OPLODNĚNÍ
Je to jednoduché. Vysvětlím vám to.
Stimulujeme vaječníky,
odebereme vajíčka a oplodníme je tady.
Pak odebereme životaschopná embrya.
A pak...
A kdy uděláme ten třetí krok?
Odběr spermatu?
To uděláme teď.
No tak.
Přijde si pro vás sestra a...
- Je osm ráno. - No a?
- Nechci žádnou sestru. - Ráno nevadí.
Ty masturbuješ v osm ráno?
Tyhle věci nejdou naplánovat.
- Co? - V pohodě?
- Dobrý. - Jo. On to zvládne.
- Bude to dobrý. - Ne.
- Jo. - Ani nápad.
Udělá to.
Udělá to pořádně.
Udělám to. Já...
A všechno.
- Jo, dobře. - Ani kapka na zmar.
Tohle není ono.
Tvůj dealer se stavil.
Podala bys mi jogurt? Mezi těma crackovýma trubičkama. Díky.
Kdybys mě hledal, budu si píchat pod schodama.
Díky, že to děláš. Už to nezvládám.
Jdeme na to.
Jsi připravená?
Ty bys to neudělal, co?
Bojím se. Nezvládl bych to.
- Ale ty jo. - Já jo.
Máme životaschopné embryo.
Můžeme přistoupit k transferu?
JADA BELKACEMOVÁ
Vyjmu spekulum.
Cože, to je všechno?
Dobře, můžete vstát.
Pojď, zlato. To bude dobrý.
Jo, mám strach.
Chci zůstat ležet.
LABORATOŘ
Můžeš.
Haló?
Paní Belkacemová? Tady doktorka Saadová.
Ano?
Máme výsledky.
Embryo se neuchytilo.
Je to mnou?
Ne.
- Takže mnou? - Ani vámi.
To vy dva spolu. Nechytá se.
Máte dvě možnosti.
Darování embrya nebo adopci.
Co je darování embrya?
Pár, který už děti má
a nepotřebuje embrya je může darovat. Nebo anonymní dárci.
Nerozumím.
Co bude mít v děloze? Dítě jiného páru?
Nosila byste dítě, které nemá vaši DNA,
ale porodila byste ho a vychovala.
Bylo by to vaše dítě.
Promyslete si to.
Co budeme dělat? Film? Něco nenáročnýho?
Film?
Jo, film, něco nenáročnýho. Ať myslíme na něco jinýho, ne?
Ne. Nedokážu myslet na nic jiného.
Takže tys už truchlil.
Víš ty co?
Dělám, co můžu.
Dobrou noc.
UŽ NENÍ CO ZTRATIT
O 10 LET POZDĚJI
Box není videohra ani kreslený seriál.
Jasný?
Je to odvaha jít dál navzdory strachu.
Boxujete pěstmi, nohama a tím, co je ve vás.
Neučím vás jen mlátit,
ale poznat, kdo jste. Nejste jen tak někdo.
Mami?
Ano?
Myslíš, že vyhrajeme?
Už jsme vyhráli.
Jste lvi. A lev nemňouká, ale...
Řve!
- Jste připraveni? - Ano!
Jaká je naše síla?
Odvaha, ne vztek!
- Kdy se vzdáme? - Nikdy!
- Kdy budeme brečet? - Po zápase, ne během!
Jedna, dva, tři!
Do toho!
Jdeme na to!
Dej do toho všechno. Víš, co dělat.
Jako na tréninku.
- Soustřeď se. - Mami.
Jo? Soustřeď se!
Mami!
Podívej se na něj, je poloviční.
- To dáš! - Nevšimla jsem si ho.
Do toho!
A že na velikosti nezáleží.
Nezáleží.
Vypadá, že snědl Teddyho Rinera.
Bojíš se?
Podívej se na mě.
My se nikdy nebojíme. Jasný? Znáš kodex cti.
Zdvořilost, odvaha, čest a hlavně...
Nakopat mu prdel.
Pojď, synku.
- To dáš. - Do toho!
Dej do toho všechno!
Do toho!
Jeď, Noo!
Do toho, zlato!
Krása!
Mami!
- Vidělas to? - Jo!
Kryj se.
To je můj kluk!
- Uhýbej! - Jo, to je můj syn!
Do toho, zlato!
Je tam potenciál. Někteří jsou fakt dobří.
Čau!
Jak se máš, šampione?
Dobrý, Paule?
- V pohodě? - Jo.
Fakt jsi přišel?
Zítra zase odjedu. Nemohl jsem si to nechat ujít.
Ukaž mi ten ret.
Pěkný zápas.
Díky.
Jdeš, babi?
Nenávidí mě.
Snad míň než ty.
To ti přijde vtipné?
Není to pravda.
Jen si zvykl na život bez tebe.
Co děláte? Mohl bych vás vzít na jídlo.
Už máme plány.
Mami!
Ty vole!
No tak!
- Teď jdu na kolotoč. - Tak běž.
Vypadáš vyčerpaně. Tady.
Počkej na mě!
Noo!
Pozor! Noo!
Zavolejte pomoc! Noo!
Noo! Zavolejte sanitku!
Jste jeho matka?
Už jsme volali.
- Nechte ho. Ustupte. - Všichni zpátky.
- Ustupte! - Dejte mu prostor.
Vysvětlím vám, co jsme zjistili
a co pro jeho léčbu uděláme.
Co mu je?
Noa má leukémii.
To je rakovina krve.
Je to vážná nemoc, ale umíme ji léčit.
A většina léčebných postupů je velmi účinná.
Ale musí rychle začít s chemoterapií
a podle výsledků za tři týdny uvidíme,
jestli bude nutná transplantace kostní dřeně.
Takže zítra začneme s chemoterapií.
Zůstane u nás alespoň pět týdnů na první cykly.
Existuje mnoho protokolů.
Důležité je, že jsme ho dokázali rychle diagnostikovat.
Náš tým je tu, aby vás podpořil.
Máte nějaké otázky?
Umře?
Proč to říkáš?
Budeme ho léčit.
Viděl jsem, že už jste si toho hodně zažila.
Počítám s vámi, že mi pomůžete Nou podpořit.
A škola?
Stejně ji nemáš rád.
Pořád bych tam byl radši než tady.
Budu pak moct trénovat?
Až skončí léčba.
Až ti bude líp.
Budeš unavený. Nezvládneš hned znovu začít.
Ale máme soutěže.
Já vím, ale letos ne.
Dobře?
Musíme tě nejdřív vyléčit.
Dobře.
Zavoláme tátovi.
Ne.
Proč ne? Musíme mu to říct.
Ne, nechci.
Dobrý den, dámy.
Noo, ty fešáku. Já jsem Kevin, světoznámý ošetřovatel.
- Z Montreuil, Château Rouge, d'Eau. - Dobrý den.
- Montluçon až po Kinshasu. - Dobrý den.
Jdeme ti zavést katetr. Znáš to?
Ahoj, Noo. Přijde ti vtipnej?
- Ne. - Noo.
Vidíš? Nejsi vtipnej.
Nejsem?
Já že nejsem vtipnej?
A jsi trochu rasista.
Já? Rasista?
Jo, to je rasistické.
Můžu mluvit s belgickým přízvukem.
- Víš, co dneska budeme dělat? - Ne.
Zavedeme ti katetr.
To je taková trubička pod kůží, abychom ti mohli dávat léky.
Nebudeme to zdržovat. Pustím se do toho.
Jdu ti pro sváču.
Dostaneš arašídy,
kostky ledu...
No tak. Nebolí to?
Tak jo.
Tak.
Můžu na tebe mluvit s quebeckým přízvukem.
Ta zatracená kapačka nedává žádnej zatracenej smysl.
Promiň, že jsem nezavolal. Je toho moc.
Zrovna jsem přistál, ale hned zase odlétám.
Zavolám ti, až budu moct, jo?
Dej Noovi pusu. Jo, dej mu za mě pusu.
Čau. Zatím.
Sakra, Jado, co se děje?
Chceš volno? To je šílený.
Já taky potřebuju dovolenou.
Dokonce i Sanka. Chceš dovolenou?
Ne, chci přidat.
Přidat. Jo, jasně. Je vtipnej.
Nikdy jsem tě o nic neprosila. Musím se starat o syna. Je nemocný.
Jen potřebuju míň směn.
Dobře.
Ale restaurace musí fungovat. Musíme najít řešení.
Když mi přidáš, najdu ti řešení.
Vidíš, do jakýho mě dostáváš maléru?
Sanko. Přeháníš to.
Neboj, bude to v pohodě.
Hele, udělal jsem pro tvýho syna hezkej dezert, jo?
Tak jo, pokračujeme. Prohrál, jako vždy.
Máš to!
Ne, to neplatí. Vem si to zpátky.
- Vezmi si to. - Já mu to říkal.
Tu máš!
Posloucháš mě vůbec?
No tak, přestaň. Hraj.
- Vem si tu kartu! - Hrajte!
Ale on mě neposlouchá!
Tu máš!
Co to jako děláš?
- Sedni si! - Hraj!
Hraj. Já si to zapamatuju.
Jsi otravná! Kvůli tobě nemůžeme hrát.
Nezapomenu ti to, jsi s nima.
- Ne! - Nechápeš to.
Když hrajeme, nejsi moje sestra ani brácha.
Je to o výhře.
Fajn, zahraju. V pohodě.
- Vyhrála jsem! - Co? Blbost.
Nevyhrála.
Nechte toho!
Když dvakrát přeskočíte bez dvojice, je to prohra.
Tak si nestěžujte.
- Inès vyhrála. - Blbost!
Tak! Vyhrála jsem.
- Ne, nevyhrála. - Chceš si zahrát?
Haló?
Pojď, můžeš si sednout sem.
Tak jo, jdeme zas.
Honem.
Dobřes to zamíchal.
Hrajeme!
Můžu hrát?
Ne, díky, v pohodě.
- Proč? - Protože ti smrdí z pusy!
Můžeš hrát, ale když prohraješ, tak nevzdychej. Jo?
Vždycky vzdychá.
- Ještě jednou. - Rozdávej!
Jak se jmenuješ?
Noa.
- A ty? - Inès.
Hele na ně.
Láska je ve vzduchu!
Nechte nás!
- Nemáte kámoše? - Je mimo!
Já to chápu. Je jediná, kdo má vlasy.
Černoška s modrýma očima? Hustý.
To je fakt.
Tak hrajeme.
Tady!
Nevím, co je víc než eso.
- Nevím. - To je jedno.
Vždycky zpomaluješ hru.
No tak!
Máš mini mrtvičky nebo co?
- Ty jo. - No tak.
Tak jo. Jdi.
Tady!
Tady.
Co to je?
To já?
To je moje.
Ne, je to moje.
To vážně?
Vy máte úplně jiné vlasy.
Skončím jako ostatní.
Neboj, dorostou ti.
Babička taky přišla o zuby a taky jí dorostly.
Ale ona jela do Turecka.
Taky tě tam pošleme.
Podívej se na mámu. Pokaždé, když kýchne, počůrá se.
Vidíš, není důvod se stydět.
Tak pokračujme.
No tak.
Hraj, chlapče.
LEUKÉMIE U DĚTÍ
Co to je? „Hematopoéza“?
Tvorba krevních buněk.
A „akutní lymfoblastická“?
To je typ leukémie, kterou má.
Jeho tělo produkuje příliš moc bílých krvinek.
Ale jsou nemocné a vytlačují ty zdravé.
A chemoterapie je ničí všechny?
Máma je tady.
Bude to v pořádku.
Já vím, miláčku.
Mami, já už nemůžu.
Já vím, zlato.
Já vím.
Ta opice natáhla ruku a vzala mi láhev s vodou.
A odešla s ní.
Hele na něj.
Sakra, kámo.
- Neschovává to. - Je to vidět na míle daleko.
- Přesně. - Je tak zjevnej.
Všimla si ho?
Nevšimla.
Ten jeho psycho výraz.
Hej, Nono!
Pojď.
No tak.
Na koho tak koukáš?
Na nikoho.
- Lháři! - Kecá.
Líbí se ti. Je to vidět.
- Nevím, o čem to mluvíte. - Nebudeme se ti smát.
Taky jsme byly zamilovaný. Víme, jaký to je.
Jo. Líbí se ti?
No, vlastně...
když ji vidím,
všechno je jakoby rozmazané, kromě ní.
To je tak roztomilý!
Nechte toho.
- Tak to jsem nečekala. - Přestaňte.
Celý Dadju.
Nemáš co ztratit. Jdi za ní.
Když to udělám, ztrapním se.
Tak se na ni pořádně podívej.
A teď si řekni, co je horší. Promluvit si s ní, nebo to prošvihnout?
Jdi do toho.
Jdi do toho, kámo. Hlavu ti neukousne.
Budeš ještě hezčí, Noo.
Chceš se jí líbit?
Ohol to.
Dobře, ale udělej to ty.
Tak.
Docela dobrý.
Je zpátky.
Musíme si promluvit s tátou.
- Paule. - Jak se máš, Nadio?
Dobře. A ty?
- Je tady? - Jo.
Je všechno v pořádku?
Proč jsi mě zavolala?
Kde je Noa?
- Noo! - Je nemocný.
Je...
Co mu je?
Leukémie.
Jak dlouho to víš?
Pár týdnů.
Dělá si srandu?
- Nadio? - Ne.
To si dělá prdel. Pár týdnů?
Po telefonu jsi mě poslal do háje. On ti to říct nechtěl.
A tys ho poslouchala? Nejsi jeho máma?
Myslíš? Jsem jeho máma?
Ty mě budeš poučovat?
Kdy jsem ti to měla říct? Mezi lety? Kde jsi byl?
Vidíš věci jen ze svýho úhlu pohledu.
- Tvůj dokonalý pohled. Jadina pravda. - Moje pravda je, že tu vždycky jsem.
- Chci tu být, ale ty mi to nedovolíš! - Nedovolím?
- Pořád házíš vinu na ostatní! - Klid!
Aspoň mluvte klidně.
Nejde o nás. Chci vidět mého syna.
Teď, dneska, jasný? Ne zítra. Ne pozítří. Teď.
Kde je?
V nemocnici.
V jaké nemocnici?
- Musím s ním mluvit! - Kde je?
Připravím ho.
Náš rozchod vyčítá tobě.
To jsou nový rukavice?
Ne.
Víš, když jsi byl malý...
nechtěl sis je sundat.
Měl jsi takové období, nosils je i na spaní.
To je dobrý. Máma mi to už říkala.
To věřím.
Řekla ti i o tom, jak jsme tě jednou v noci našli
s takhle sevřenýma pěstma?
- Připravený k boji. - Proto tu jsi?
Dobře, Noo.
Tak pojď, dej mi pravačku.
Nasaď si je a prašti mě. Nechám tě.
A pak se přestaneš chovat hnusně.
Mám tvrdej úder, to nedáš.
Jsi stejnej žvanil jako máma.
Nikdy nebudu lepší než ona.
To rozhodně.
Noo.
Mrzí mě to.
Co?
No...
Všechno.
Tolik jsme o tebe bojovali, že jsme si nakonec sami ublížili.
Ale ty bys to neměl snášet.
Jak mu je?
Vypadá dobře, ale...
Jste připravení?
Jo!
A jste plešatí?
Jo!
Uděláme Coralie střih do ztracena?
Jo!
Zítra slavíme její operaci!
Zatleskejte Coralie!
Coralie!
Coralie, co sis vybrala?
„Laisse-moi“.
Zatleskejte jí! Má dobrý vkus!
- Máš roztomilou dceru. - Děkuju.
Jo!
Takže už se to blíží?
Nemůžu tomu uvěřit. Je konečně připravená.
To je skvělý.
Coralie!
Už skoro rok jsem nedokázala brečet. Ani jednou.
Do toho!
Prostě to nejde.
To je normální. Zocelíme se a pak už to neumíme.
Ale podívej se na ně. Je jim to jedno, baví se.
No tak, zlato.
Přišel jsem a všechno vzal. Odešel jsem i s tvým srdcem.
Má dosah jako Luffy. Nevím, jestli to chápeš.
Naučil mě to. Co myslíš?
Je to super!
- Podívej. Běž, bav se. - No tak.
- Pojď se mnou! - Bav se.
- Pojď. - Já neumím tancovat.
Píše mi, že mě chce zpátky, ale to se nestane.
Prý je lepší než moje holky, ale já jí říkám, že je konec.
Nenos, nenos mi smůlu. Prosím, nechci smůlu.
Už to není jako dřív. Chce se brzy sejít.
Nenos, nenos mi smůlu. Prosím, nechci smůlu.
Už to není jako dřív. Chce se brzy sejít.
Jo!
Nech mě být. Prosím, nech mě být.
Říkal jsem ti, že to nevyjde. Prosím, nech mě být.
Nech mě být. Prosím, nech mě být.
Říkal jsem ti, že to nevyjde. Prosím, nech mě být.
V srdci jsem viděl budoucnost
a ona v ní nebyla.
Je moc velký klid, nemám rytmus.
- Chápeš, co tím myslím. - Chápeš.
- Co vlastně chceš? - Řekni mi.
- Jiskra se vytratila. - Proč?
Zblázním se z ní, my dva jsme dávná historie.
Nenos, nenos mi smůlu.
Prosím, nechci smůlu.
Už to není jako dřív. Chce se brzy sejít.
Coralie!
Nenos, nenos mi smůlu. Prosím, nechci smůlu.
Už to není jako dřív. Chce se brzy sejít.
Spíš?
Můžu si přisednout?
Coralie říkala, že se ti líbím. Je to pravda?
Jo, líbíš se mi.
Já vím.
Podívej se na mě.
Odteď jsi můj manžel. Jasný?
Dobře.
V tom případě
tě vezmu na radnici, když odsud odejdeme.
Hned!
To doufám.
Musím ti něco říct.
Narodil jsem se z darovaného embrya.
Co to je?
Moji rodiče mě neudělali.
Půjčili si vajíčko.
Moji rodiče si půjčili peníze.
To není to samý.
To tys začal s embryama.
To je fakt.
Bojíš se smrti?
Jo. A ty?
Hele, už se nebav s jinýma holkama.
Odteď jsi Noa Coulibaly.
Chemoterapie zabírá, ale jeho forma leukémie je vzácná.
Je agresivní.
Potvrdili jsme, že potřebuje transplantaci kostní dřeně.
Co nejdřív.
Dal jsem ho na čekací listinu.
Bude to trvat dlouho?
Je to možné.
Najdeme...
Najdeme vhodného dárce?
Šance je malá, ale existuje.
A když ho nenajdeme?
Vzhledem k jeho původu by mohl být vhodný dárce embrya
nebo někdo z dalších příjemců od stejných dárců.
Mohl by mít sourozence.
Samozřejmě, je to možné.
Je to naše nejlepší šance.
Promluvím si s místem, kde nám pomohli.
Kontaktuju je.
Dobře.
Musíme Noovi jeho původ vysvětlit.
- Neví, že nejste jeho rodiče? - Ne.
Ano.
- Proč? - Měl na to právo.
Jasně, ale slíbili jsme, že mu to řekneme spolu.
Už nejsme spolu.
A co jako? To máš na něj právo jen ty?
Protože jsi odešel a odjel daleko.
- Tak to začalo. - Vracel jsem se!
- Kdy? - Kdykoli to šlo!
Hej! Prosím.
Přišel jsem za ním, kdykoli jsem mohl.
Kdy?
Dvakrát ročně?
Na chvíli? Máme ti děkovat?
Nemohla jsem čekat.
Jednou se ptal a já mu odpovídala.
Řeším každodenní problémy.
To znamená být tady.
Projdu si celý spis,
navážu spojení se zúčastněnými rodinami
a uvidíme, co se dá dělat.
Žádosti o identifikaci musí být běžné.
Ale nejsou.
Ve Francii se každý rok narodí jen pár set dětí z darovaných embryí.
Ale existují.
Ano, ale vyvolává to spoustu právních a etických otázek.
I my tady tápeme.
Zákony se vyvíjejí, ale někdy příliš pomalu.
- Ano, mami? - Tak co? Jak se máš?
Nějaké novinky?
Už jsem v nemocnici. Byla jsem v CECOSu.
Co říkali?
Identita rodičů je chráněná. Je těžké získat jejich údaje.
Ale je to naléhavé...
Počkej, zavolám ti. Musím jít.
- Nádech. - Nejsi sama.
- Výdech. - Jsme s tebou.
Coralie tě vidí. Miluje tě. Ochrání tě.
Pojď.
Já vím.
Mami?
Ne!
Je pryč!
- Nikdo nás nevyléčí! - Vyléčí.
Co tu děláme?
- No tak, řekni mi pravdu! - Říkám pravdu.
A co je tohle? Je to hrozně otravný!
Vím. Nesahej na to.
Podívej se na mě, už jsem mrtvej!
To neříkej. Sakra, Noo.
Takové věci neříkej!
Byla moje nejlepší kamarádka. Byla mnou a já byla jí.
Jsem další?
Jí to nepomohlo, nám taky ne.
To nic neznamená. Pomůže to.
Já nechci umřít. Chci domů.
Prosím, neplač.
- Nechci umřít. - Neumřete.
- Chci vidět mámu! - Uvidíš ji. Vaše mámy přijdou.
Nikdo tady neumře, rozumíte?
Ani ty, ani nikdo jiný.
Dobře?
Budeme bojovat spolu.
Nenecháme to vyhrát, jasný?
Jo.
Hej, Noo.
Jsi šampion. Víš, co to znamená bojovat, ne?
Víte, co to znamená bojovat. Jste šampioni.
- Jo. - Tak je to správně.
Nezůstávej vzadu. Jak se jmenuješ?
Vincenzo.
- Dobře. Sem ke mně. Blíž. - Jo.
No tak, blíž.
Jak je obvykle povzbuzuješ? Já to neumím.
Lvi nemňoukají, ale...
Řvou.
- Cos to říkal, zlato? - Řvou.
- Lvi... - Řvou.
Neslyším vás. Lvi...
Řvou!
No tak.
No tak, úsměv.
Budeme bojovat a půjdeme dom.
- Jo. - Dobře?
Půjdeme dom.
Dobrý den.
Chci syna dát na čekací listinu na transplantaci kostní dřeně.
Žádost musí podat váš lékař. Předpisy jsou velmi přísné.
- Viděla jste... - Jak dlouho to bude trvat?
Tři až šest týdnů.
Zdvojnásobí to šance, když kontaktuju jinou nemocnici?
Všechny nemocnice sdílí jeden registr.
Nemůžeme jen tak změnit pořadí vašeho syna. Bude to trvat.
POKUD NEVYHRAJU, POKRAČUJTE ZA MĚ
Teď nemůže.
Jen ona zná jeho případ. Je to důležité, jinak bych nechodila.
Není k dispozici.
- Ví, že jsem to já? - Ano.
Objednejte se a pomůžeme vám. Teď to nejde, omlouvám se.
Řekli mi, že jste přišla. Dělám, co můžu, ale musíte být trpělivá.
Můj syn nemá čas. Můžeme to řešit právně?
- Žádost byla podána... - Chci odpověď. Mluvte na rovinu.
Už jsme to probírali. Existují protokoly a zákony.
Každopádně...
Do prdele!
Dobrou chuť.
Paní Durandová.
Paní Belkacemová?
To kafe, prosím.
Mluvila jste s dárci?
Ano, zjistili jsme jejich totožnost.
Měli dceru, ale před dvěma lety zemřela při nehodě.
Je mi to líto.
Opravdu jsem udělala, co jsem mohla. A...
Jsou tam i jiní příjemci?
Je tu ještě jeden pár.
Skvělé.
Ale rodina s tím nechce mít nic společného.
Jak to myslíte?
Musíme respektovat jejich rozhodnutí.
Chápou, že je to jen test?
Mrzí mě to, udělala jsem, co šlo.
Nashledanou. Přeji hezký den.
Čekám už deset minut.
- Prosím? - Čekám už deset minut.
- A žiješ, ne? - Prosím?
Hned přijdu.
- Jado. - Hned jsem u vás.
Posaďte se. Káva hned bude, omlouvám se.
Jado, tvoje problémy nemůžou být naše problémy.
Máš pravdu. Veď si svoji restauraci.
Co to děláš?
Stůj!
Pozor!
Co to děláš?
- Pusť mě! - Přestaň!
- Co se děje? - Pusť mě.
Vtrhla dovnitř!
Chtěla jsem za vámi.
Je to důležité.
Takhle to nejde. Jak jsem říkala, nemůžu nic dělat.
Jde o život mého syna.
Já vím, ale příjemkyně odmítla. Nechce darovat míchu.
Míchu?
Vy jste to popletla?
- To jste jí řekla? - Nic to nemění.
Je to její právo.
Chci s ní mluvit.
To nejde. Její anonymita je chráněná.
Zavolejte jí, promluvím s ní.
Jen aby mě vyslechla.
Od matky k matce to bude jiné. Prosím.
Chápu, že jste rozrušená.
Nic nechápete.
Už jste si spletla kostní dřeň a míchu.
Chcete mi pomoct? Zavolejte jí.
- Podívejte... - Tohle.
Máte to přímo před sebou.
Prosím.
Žádám vás.
- Poslouchejte... - Pro vás to nic není.
Opusťte budovu.
Udělala jsem, co šlo. Dejte to do archivu.
To je všechno? Založí se to?
Rozdáváte embrya a pak se nestaráte?
Promiňte, ale riskuju tu svoji práci.
A já syna.
Bojím se.
Hrozně se bojím, ani nevíš jak. Nikdy jsem se tak nebála.
Nesmíš mě opustit.
Bez tebe nejsem nic.
Nesmíš přestat bojovat.
Nesmíš se vzdát.
Dobře, zlato?
Miluju tě.
Lásko moje.
Co se děje?
Zlato?
Zlato!
Co se děje, zlato?
- Pomoc! - Krize na 716!
Už jdu!
Fanto!
Resuscitační vozík!
Tady!
Běžte, postaráme se o něj.
Kyslík!
Volali jste doktora?
Zůstaň s námi.
- Zůstaň s námi. - Jsme na 716.
Noa má už pár minut křeče.
- Připravte Rivotril. - Dýchej, kámo. To je ono.
Dýchej.
Je pod dohledem.
Dýchej do masky.
Jde doktor?
Připravujeme kapačku.
Glukóza v normě.
Ano, už jdu.
Dýchej.
- Jaterní test? - Kam jdete?
Dvě minuty.
- Co? - Nesmí umřít.
- Jado. - Moment.
Máme poradu. Odejděte, prosím.
- Čekáme už týdny. - Řekl jsem vám, že je to dlouhý proces.
Jak dlouho ještě?
Třídíme je podle závažnosti.
Tohle není dost závažné?
Je můj syn lístek v loterii?
- Pojď. - Ne.
Má prioritu,
ale bez kompatibilního dárce to neurychlíme.
- Čekáme na dárce. - A když žádný nebude?
Udržíme ho ve stabilním stavu a uvidíme.
Uvidíte?
- Jako s Coralie? - Jado, no tak.
Jděte.
No tak.
Jděte!
No tak.
Pojď.
Jsi na všechny naštvaná.
Hádáš se s doktory, kolegy. I se mnou.
Nejsem naštvaná, jsem bezradná.
Bezradná ze všeho. Co mám dělat?
Čekat, až mi řeknou, že je konec?
Ne, samozřejmě, že ne.
Co si myslíš?
Že ti pomůžou, když je proti sobě poštveš?
Je mi u prdele, jestli jsou proti mně.
Nevzdám to. Půjdu až do konce.
Ale ne takhle, do prdele!
Takhle to jenom poděláš.
Podívej se na mě.
Přestaň si myslet, že nikoho nepotřebuješ.
Nic jiného neznám.
MODRÝ SEKTOR DĚTSKÉ ODDĚLENÍ
Počkejte!
Děkuju.
Málem jsem na vás zapomněl.
- Pojďte. - To je aspoň spolupráce.
- Jo, dobrý. - Tak zítra.
Jsi skvělej. Tak jo, čau.
- Ty máš drzost. - Počkej.
Přišla jsem se omluvit, nechci problémy.
- Zaplatím ti. - Nemůžu ti pomoct.
- Úplatek? - Je to důležité.
- Nemám čas. - Víš ty co?
Hej, otevři!
Otevři!
Kurva, do prdele!
ARCHIVY - PARKOVIŠTĚ
ARCHIVY
No tak.
„2007.“
„2009.“
„2011.“
Hej!
Kde jsi?
Kvůli tobě se dostanu do průšvihu.
„B.“
Slyším tě. Vypadni odtamtud.
Sakra. Já se z téhle práce se zblázním.
Mrcha!
Stůj!
To je ona!
Stůj!
- Na bok! - Do parku!
Stůj!
Kde to je? Do prdele.
No tak.
Kde to kurva je?
Kde je ten zasraný kontakt?
Sakra.
Bude to jen chvilka.
Musím to aspoň říct nadřízenému.
Jsou tu nemocné děti. Nemůžete sem vtrhnout.
Jada Belkacemová?
Pojďte s námi.
- Co udělala? - To moc dobře ví.
- Chtěla jsem ti to říct. - Co se to děje?
- Na stanici. - Já...
Teď nemůžu. Vysvětlím to.
- Půjdeš. - Ne.
- Mám nemocného syna. - Moment.
- Říkám, ať se nehýbete! - Klid!
Policie!
Jste v nemocnici s nemocnými dětmi!
- To nejde! - Pusť ji!
Pusťte mě!
- Pusť mě! - Jado!
Klid. Neudělej žádnou blbost.
Co to děláš, Jado?
Neudělej žádnou blbost.
Polož tu zbraň!
Dej mi zbraň.
Na pult.
Klid.
Ustup.
Vypadni.
Odejdeme.
Poslouchej mě. Začínáš bláznit.
Blázníš, tohle není řešení.
Dělám to pro něj.
Podívej se na mě.
Nemiř tím na mě.
- Nemůžu ho tu nechat. - Jado...
- Vypadni. - Nemůžu. Zůstanu tu s tebou.
Vypadni!
- Jděte. - Jdu.
Dobře.
Dejte mi odznak.
Ke zdi.
Jděte.
Pouta a klíče.
Co to děláš? Sakra, Jado.
Pro něj.
Tohle je šílený.
Venku tě budu potřebovat.
Dobře?
Fanto.
Zamkni nouzový východ.
Dělej.
Je to těžké, ale vzchopte se.
Ty děti za nic nemůžou.
Proč tohle všechno?
Možná je mezi nimi dárce. Chci ho tady.
Kdyby se něco zvrtlo,
postaráte se o ně?
Prozatím ano.
Vypojte je. Oba dva, rychle!
A telefony sem. Všichni.
Mobil.
Mám ho ve skříňce.
Všichni tudy. Dělejte.
Promiňte!
POLICIE
Tak jo, jdeme.
Nechci nikomu ublížit. Vám ani těm dětem.
Když bude potřeba, uděláme, co musíme.
Když mě poslechnete,
všechno bude v pořádku.
Můžu vám věřit?
Kdy budeme jíst?
Máš hlad?
Strašný.
Oni taky.
- Pojďte. - Dělej.
Už nějakou chvíli čekáme, ale vy jste se hádali.
Tak dělejte!
Postaráme se o vás.
Fatou, Anisso, běžte.
Nic jim neříkejte.
Proč brečíš?
Jen jsem neměla dezert.
Vypadáš, jako bys ho snědla celý.
Přece víš, že držím dietu.
URNA POLICIE
URNA je připravená.
Ty máš na starosti bezpečnost.
Perimetr je zabezpečený...
Dobrý den. Manenti, URNA. Dan, můj asistent.
Dobrý den. Juliette Lambertová, primářka.
Dětské oddělení je izolované, ale nemůžu zavřít všechno.
Nemocnice musí být zabezpečená.
Probíhají tu operace, rodiny na nás spoléhají,
musíme pracovat.
Rozumím, nic nezavřeme. Přebíráme to tu.
- Máte plány? - Ano.
Pojďme, chlapi!
Co o ní víme?
Jada Belkacemová, 41 let.
Pracuje jako servírka ve 13. obvodu.
Bez sourozenců, devět let rozvedená.
Má jedno dítě, Noa, deset let.
Právě podstupuje náročnou léčbu.
- Čistý trestní rejstřík. - Rozumím. Předáme to zásahovce.
Odposlouchejte všechny linky na oddělení.
Sežeňte mi seznam personálu a zkuste je kontaktovat.
Chci v sedmém patře co nejvíc mužů.
Zvažte všechny možné východy.
Nezapomeňte, že jsme v nemocnici.
Nemůžeme všechno zablokovat.
Čekáme, až Campos začne vyjednávat.
Právě probíhá zásah.
Ustupte! Jděte dál! Pane!
Nevolej mi.
Jado, poslouchej mě. Jsi úplně obklíčená.
Tohle je šílený! Nevím, jak se z toho dostaneš.
Sakra.
Lasere 3, tady Laser 2. Vyjednavač přijíždí.
Prosím. Ustupte!
Zdravím, Camposi.
Nějaké oběti?
Ne, ale je napjatá.
V oddělení zemřela holčička.
To byl asi spouštěcí faktor.
Paní Belkacemová. Major Campos, URNA.
Slyšíte mě?
Paní, slyšíte mě?
Poslouchám.
Jak to tam vypadá? Někdo zraněný?
Jen trpící děti.
Chápu vaše obavy.
Chápete?
Poslouchejte, všichni jsou v pořádku.
Poslouchejte mě.
Jsem na vaší straně. Řekněte mi, jak vám můžu pomoct.
Přiveďte mi ho.
A ať mu rodiče nechají udělat testy.
Pusťte alespoň děti, které potřebují péči.
Prosím.
Mluvila jsem s doktorem, on to zvládne.
Léčba pokračuje.
Nikam nejdu.
Udělejte, co musíte.
Zavolejte, až ho budete mít.
Jado.
Co je?
Pojď se podívat.
Co se děje?
Je tu kamera.
- Kde? - Nad hlavními dveřmi.
Děkuju.
France24, dobrý den.
Chci nahlásit případ s rukojmími.
Kdo volá?
Únoskyně.
Manenti, poslouchám.
Fabienne Durandová z CECOSu.
Právě jsem dostala váš vzkaz. Je to neuvěřitelné.
- Věděla... - Moment.
Camposi?
Fabienne Durandová.
- Rozumím. - Posloucháme.
Nevím, jak vám můžu pomoct,
ale rodina s tím nechce mít nic společného.
Vědí, o co jde? Vysvětlila jste jim situaci?
Samozřejmě.
Tak na ně musíte tlačit!
Na dětském oddělení máme rukojmí.
Zkoušela jsem všechno. Potřebuju víc času.
Otec je neoblomný a zákon je na jeho straně.
Budu vás informovat.
Nashle.
Dobrý den.
Promiňte, můžu s vámi pak mluvit?
Můžeme si tu rozdělat věci?
Stojím před nemocnicí,
kde zásahová URNA ještě nezakročila.
Jak vidíte, situace je stále nejistá
i ohledně Jady Belkacemové, o které toho moc nevíme.
Personál nemocnice se snaží stovkám pacientů a jejich rodinám
udržet klid a normálnost...
Nesrine, promiňte. Máme aktuální informace.
Máme exkluzivní živý rozhovor z nemocnice
s únoskyní Jadou Belkacemovou.
Dobrý den, co byste nám chtěla říct?
Bojuju už týdny.
Čekám na odpověď.
Ale jsem v slepé uličce.
V jakém smyslu?
V administrativním.
Je jim to jedno.
Pod záminkou ochrany anonymity jsou ochotní nechat zemřít dítě.
Víte, jak dlouho trvá, než se právní systém někam pohne.
Věřte mi, zkusila jsem všechno.
Jen abychom si ujasnili vaši motivaci,
znají lidé, na které se zde obracíte,
váš příběh?
Ano.
Rodina nám odmítá pomoct.
Je to nelidské.
A už nemůžeme čekat.
Slyšíme vaše zoufalství a chápeme to,
ale v nemocnici jsou děti,
zdravotnický personál, rodiny. A všichni jsou v nebezpečí.
Musela jste opravdu zajít tak daleko?
Můj syn je na pokraji smrti. Chci jen test.
Chci vědět, jestli je ten kluk kompatibilní.
Pokud nás teď ta rodina sleduje a poslouchá,
co byste jim chtěla říct?
Paní.
Pane.
Pochopte moji situaci.
Vím, že je to pro vás těžké.
Žádám jen o trochu lidskosti.
Pomozte nám.
Jste toho schopní.
A pokud na tuto vaši prosbu
nikdo nezareaguje, jak daleko jste ochotná zajít?
Pro Nou překročím všechny hranice.
Udělala byste něco neodpustitelného?
Nebudu pracovat pro šílenou ženskou.
A co s dětmi? Necháme je na pokojích?
Je labilní a nemá co ztratit. Jde o naše životy.
Je schopná nás zabít. Je šílená.
Takhle nemůžu pracovat.
Co myslíte tím, že překročíte všechny hranice.
- Řekla jsem, co jsem musela. - A co teď?
Budete pracovat.
Zatímco tu chodíte se zbraní? To má být vtip?
To nemyslíte vážně.
Vrať se na pokoj.
Víme, že jsme rukojmí.
- Děti... - A?
Viděli jsme vás v televizi.
Ne, děti...
- Pojďte. - Běžte.
- Je to vážný! - Jsme rukojmí!
Myo, ty jsi nejstarší, odveď je na pokoje.
Noa nesmí skončit jako Coralie.
Co na tom nechápeš?
Má pis-to-li.
Jsi v gangu?
Děti, to stačí.
- Pojďte. - Proč?
Jsi úžasná, Jado.
- Běžte na pokoje. - Proč?
- Pojďme. - Jaké to je být v televizi?
Jděte, necháme je mluvit.
Konečně vzrůšo.
Můj táta má zbraň.
Mám vaše slovo?
Děti, personál, nemocnice, všichni budou v bezpečí, že?
Máte mé slovo.
Děkuju.
Ten výraz znám.
Takže Mattéo přijde?
Samozřejmě, že přijde.
- Slíbila jsem ti to. - Ano, prosím.
Přijede v sobotu na pyžamovou párty.
Adriene. Nech nás o samotě.
Jdi si udělat úkoly. Hned přijdu. Běž.
- Pojď, drahá. - O co jde?
- Děje se něco šíleného. - Co tím myslíš?
Ta únoskyně hledá naše dítě.
- Volala mi Fabienne Durandová. - Cože?
Že trváme na svém.
Adrien nesmí z televize zjistit, že nejsme jeho rodiče.
To souhlasím, ale tohle je moc.
- Musíme pomoct. - Možná se ani nehodí.
A možná jo!
Nebudeme se do toho plést.
Jde o jeho život, štěstí. Ne moje, ne tvoje. Jeho.
O tohle se nikdy neprosil.
Holčičko?
Mami?
Co to děláš, zlato?
Co je třeba.
To není odpověď, Jado.
Když nic neudělám, umře.
Vím, že to není fér,
ale uvědom si, že tě čeká vězení.
Můžou tě zabít.
Poslouchej mě, prosím tě.
Slyšíš mě?
Jado?
Mám tě ráda.
Nezavěšuj! Prosím, nezavěšuj, Jado!
- Odpusť mi. - Vzdej se!
Haló?
Mám tě ráda, zlato.
Všude jsem tě hledala. Vyhýbáš se mi?
Alfa na pozici.
Tým Bravo na pozici.
Jestli tě chytí, budeš mít průšvih.
To je mi fuk. Chci být s tebou.
Já taky.
Myslíš, že to zvládneš?
Jo.
Slibuješ?
Jsme připraveni. Čekáme na povel.
Dobře, jdeme na to.
Prosím.
Co se děje?
Slyšíte mě?
- Kdo to je? - Musím za synem.
Pusťte mě.
Jeho syn je na tom stejně jako váš.
- Potřebuje mě tam. - Kdo to je?
Lucienův otec.
Lucien?
Kluk z oddělení.
Jen chci být se synem.
Proč ho neznám?
Je tu nový.
Jsou mu čtyři, nevychází ven.
Pusťte mě, potřebuje mě.
Nebudeme nic zkoušet! Nebudeme překážet.
Zeptejte se jich. Znají mě.
Nemůžu ho pustit.
Doktor Bonfanti, Fanta a Kevin ví, kdo jsem.
Jsou mu čtyři. Nechte ho být se synem.
Nebudu vás ohrožovat.
Nemůžu riskovat.
- Nejde to. - Policie se nehne.
Teď přišel o mámu.
Budu jen v jeho pokoji. Ani mě neuvidíte.
Nic si nezkusíme.
- Jen ho pustíme za synem. - Prosím vás, pusťte mě.
Jen chci být se synem.
Potřebuje mě.
Otevři mu.
- Proč já? - Otevři mu.
- Ustup. - Zavři to.
Hned.
Dan je uvnitř. Stahujeme se.
Prohledej ho.
Nic nemám.
Zvedni tričko.
Otoč se.
Kalhoty.
Nic nemám.
Nic tam není.
Jdi.
Děkuju.
- Díky za něj. - Otoč se.
Kde má pokoj?
Na konci chodby, vpravo.
Tam je Milo.
Do ošetřovny! Děti nesmí ven!
- Slyšíte mě? Zůstaňte s námi. - Tady.
- Jak je na tom? Žije? - Co to bylo?
Nechtěla jsem ho zastřelit. Nechci nikomu ublížit.
Pusťte ho. Jen to zhoršujete.
Ne, až když si promluvím s rodinou.
Odteď už žádný kontakt, žádné hovory, nic!
Ty. Pojď sem!
Proč já?
Ani se nehni.
Volals jim?
Pomohl jsi jim, hajzle?
Ne.
Kde máš mobil? Nedals mi ho.
Žádný nemám.
Kde máš mobil? Kde je?
Ty hajzle.
Ještě jednou si něco zkus
a přísahám, že půjdeš jako první.
Dobře.
A teď vypadni!
Nehýbejte se.
Zatlačte na ránu.
Nemáme léky proti bolesti?
Mysím vytřít tu krev.
Dejte mu pět miligramů.
Právě dorazila zpráva,
že byl při zásahu postřelen policista.
Philippe Landone, byl jste vyjednavačem.
Je situace úplně mimo kontrolu?
Po té střelbě jsou moji kolegové v jiné situaci
a čelí potenciálnímu vrahovi,
což samozřejmě ovlivní, jak budou na situaci reagovat...
Doktore! Noa se zhoršuje!
Co se děje?
- Co se děje? - Jado, klid.
Pusťte mě.
Antibiotika.
- Chcete MRI? - Stabilizujme ho.
- Dejte mu škrtidlo. - Dobře.
- Gázu? - Noo?
Připravte další kanylu.
- Ano. - Má septický šok.
Změřte mu tlak a odeberte pár vzorků krve.
Noo, slyšíš mě?
Kolik máme?
Střední arteriální tlak 42.
Co mi to děláš?
Nezavírej oči, Noo.
Řekni něco.
Dobře, Noo.
Odpověz mi.
- Slyšíš mě? - Noo, otevři oči.
Slyšíš mě? Odpověz mi. No tak.
Řekni něco.
Je velmi labilní.
A časem se to bude jen zhoršovat.
Proč?
Potřebuje okamžitě transplantaci.
Při další komplikaci může zemřít.
Do prdele.
Kde máš nos?
Hej! To je normální, já ho mám taky plný!
Skoro všechny je zachráníme.
A když o jedno přijdeme, jsem zdrcený.
Ale druhý den tu musím být pro ostatní.
Tak to tu mají i všichni ostatní.
Každý, kdo tu pracuje.
Noa má velké štěstí, že vás má.
Můžu?
Tak jo.
Ano? Tady Bonfanti.
Tady Campos, vyjednavač.
Spojili jsme se s matkou,
ale nemá odvahu s ní mluvit.
Možná nám pomůžete vy. Je s vámi?
Ne, jsem tu sám.
Spoléhám na vás.
Ano, pane doktore?
Děkuji, že jste zavolala.
Poslouchám.
Ano. Dobrý večer. Tady Agnès de Mareuilová.
Volám vám, protože jsem mluvila s paní Durandovou z CECOSu.
A chtěla jsem vám vysvětlit...
Víte, můj syn neví, jak přišel na svět.
A manžel je proti tomu, abychom mu řekli pravdu.
Možná je na čase mu to říct, nemyslíte?
Poslyšte, opravdu nemůžu. Prosím, pochopte to.
Dříve nebo později se to stejně dozví.
A co když zjistí, že mohl zachránit život dítěti?
- Když mu to řeknete, možná by... - Ani nevíme, jestli by to vyšlo.
- Nemůžu ho do toho nutit. - Paní, tady Noova matka.
- Vyslechnete mě? - Promiňte.
Haló?
Nechme ji to přes noc promyslet.
Zprávy o případu s rukojmími v nemocnici Lambert.
Zraněný policista byl propuštěn.
Podle našich zdrojů
se únoskyni podařilo oddálit zásah speciálních jednotek
zřejmě v naději, že rodinu přesvědčí, aby jí pomohla.
Navzdory zdánlivému klidu napětí zdaleka nepolevilo.
Zásah speciální jednotky je nevyhnutelný, ale nevíme, kdy k němu dojde.
Musíme za každou cenu předejít obětem.
Jsme připraveni ji zneškodnit.
Nemáme na výběr.
Jado?
Je konec. Rodina vám nepomůže.
Udělali jsme, co jsme mohli.
Udělala jste, co šlo, ale teď ohrožujete i sebe
a všechny ostatní, hlavně děti. Musí to skončit.
Poslouchejte...
Sleduje vás celá země.
Jsem si jistý, že to soudce vezme v úvahu.
Ale musí to skončit bez újmy a hned.
Chci u něj být, když zemře.
Nechte mě s ním zůstat.
Můžu vám dát pár minut,
ale víc ne.
Je mi to moc líto.
Ale musíme zasáhnout.
Můj syn.
Zachraňte Nou!
Strávili jsme tu noc
a Jada Belkacemová je stále na dětském oddělení.
A tady před nemocnicí je velká vlna podpory
od rodin dětí, které transplantaci dostaly, i těch, které čekají.
Ročně zemře při čekání na transplantaci 1 000 lidí.
A v davu jsou i její tréninkoví partneři...
TAKY BYCH UDĚLALA COKOLI
Jsme připraveni.
Čekejte na povel.
Rozumím, kapitáne.
Připravte se na zásah.
Zneškodněte ji, pokud bude třeba.
Co to říkal, pane?
- To je můj syn. - Stop.
- Pusťte mě. Zabijete ji. - Zůstaňte!
Děláme, co musíme.
Pusťte mě!
Ukažte mi to tam. Nesmí u toho být děti.
Chci vidět svého syna!
No tak, pusťte mě! Pusťte mě!
Promiň.
Je mi to líto, broučku.
Kéž bych tě mohla ještě jednou ochránit.
Kéž by tě život ušetřil.
Gratuluju, paní Belkacemová.
Jo!
- Počkej! - Co?
- Miminko! - Promiň.
- Opatrně. - Promiň.
Promiň.
Kéž bys to měl snazší.
- Stůj! Rozumíš? Ani hnout. - Chci vidět syna!
Dal bych za tebe život.
LABORATOŘ LÉKAŘSKÉ BIOLOGIE
Ano?
- Pane doktore? - Ano.
Je to hotové.
Byla jsem v laboratoři. Byli jsme testovat syna.
Nikdo o tom neví. Ani můj syn, ani manžel. Nikdo.
Pošlu vám výsledky.
Je kompatibilní.
Mám adresu rodiny.
Můžeme ho zachránit!
Jděte!
- Jsme tam! - Stop!
Ani hnout!
Nouzovka! Pusťte nás!
- Stát! Ani hnout! - Pusťte nás!
- Ruce nahoru! - Ruce...
- Sestry. - Kam jdete?
- Na sál na transplantaci. - Prohlédneme nosítka.
- Ne, je sterilní. - Hrozí kontaminace.
Když to nestihneme, bude to na vás!
- Pusťte je. - Pojďte.
Jedeme!
- Jděte! - Kde je?
- Vpravo. - Jste na dětském oddělení.
- Dejte ty zbraně dolů! - Jsou tu děti!
- Děláme svou práci. - A u toho je traumatizujete.
- To kvůli Jadě? - Nebojte.
Půjde do vězení?
To je v pořádku, vraťte se na pokoje.
Zpátky na pokoje.
Nebojte se.
Pojďte.
- Prosím! - Vpravo.
Kde je?
- Dobrý den. - Dobrý den.
- Třikrát jsem zvonil a nikdo nepřišel. - Někdo tam bude.
- Kdy? - Má pravdu.
Nechte mě být.
Odešla s černoškou. Blondýna, zdravotní sestra
Policie!
Tohle si obleč.
Tady, vem si je. No tak.
Dej mi paruku.
- Ani nápad. - Dej mi ji.
Nikdo mě bez ní nikdy neviděl.
Vezmi si zbraně a nech moji paruku být.
Hej.
Dej mi tu paruku.
Maliku? Kde jsi?
Na pohotovosti? Počkej na mě. Přijdu, vysvětlím ti to.
- Vezme tě někdo? - Jo.
Do prdele.
Jsou všude.
Pojďme nahoru.
Podezřelá osoba u vchodu 2.
Jdeme tam!
- Tady nic. - Sakra.
- Kontrola dokladů u dveří 2. - Zpátky.
Kontrolujeme jižní schodiště.
Sakra. Jsme v háji.
Co budeme dělat?
- Půjdeme, pane? - Kam?
Na krevní testy.
Už jsem dneska byl!
Tak kolonoskopie.
Ty jsou skvělé.
...rakovinu prostaty, ale bohužel operovali pozdě.
Takže teď mám metastázy všude a taky mi našli problémy s ledvinami.
- A problémy s očima. - Pojďte.
- Prosím. - Kdo ví, co dál.
No tak!
Ustupte, paní.
Kvůli glaukomu se mi zhoršuje zrak.
Jestli to takhle půjde dál, tak nakonec oslepnu.
Nechci...
Počkej tam na mě. Maliku!
Kde máš vlasy?
Pojď!
Odvez ji odsud.
- Ji? Ani nápad. Zapomeň. - Prosím!
Co to má znamenat?
Zbláznila ses nebo co?
Maliku, nikdy tě o nic nežádám.
- To není můj problém! - Já vím.
Máš děti. Víš, jak to je.
Nemůžeme ji tu nechat.
Dobře, nastup si.
Děkuju.
Tak běž.
Děkuju.
Co tu děláte?
Váš syn může pomoct.
- Nemůžete sem. - Potřebujeme dvě minuty.
Zavři dveře.
Zavři! Zavolej policii!
Počkejte! Nevolejte policii!
Zavři ty dveře. Zavolám poldy.
Drž hubu!
- Klid! - Polož to!
- Ten zasranej telefon! - Jsi v pohodě?
- Uklidni se! - Poslouchej mě.
Tati? Co se děje?
Proč tak křičíte?
Je pravda, co říkají?
Ano, je to pravda.
Pojď sem, zlato. Pojď.
Můžeš ho zachránit.
Ale jak?
Tím, že půjdeš se mnou.
Je to naprosto bezpečné.
Pak se budeš moct vrátit domů.
A Noa taky.
- Půjdeme? - Ano.
Tak pojďme.
Pojď.
To je ona!
Zastavte ji!
Ne! Prosím!
- Je tu můj syn! - Nestřílejte!
- Dejte ty zbraně dolů! - Neublížíme vám.
Jděte za nimi!
- Je ozbrojená! - Slož zbraň!
Dolů, říkám!
Dejte zbraně dolů!
Nechte je projít!
Pojďte, jdeme.
O PĚT LET POZDĚJI
VE FRANCII JE KAŽDÝ ROK DIAGNOSTIKOVÁNO 500 DĚTÍ S LEUKÉMIÍ
VÝZKUM RAKOVINY U DĚTÍ NEMÁ DOSTATEK FINANCÍ
DARUJTE
WWW.DONDEMOELLEOSSEUSE.FR
PRO YANISE BEN NACEURA
Překlad titulků: Mia Lévyová