Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Це історія чоловіка на ім'я Деміен.
Деміен мав усе.
Багатство, секс, владу.
Бо він був ще той козел.
О, ти прокинулася. Чудово.
Матиму нагоду попрощатися.
Казкова була ніч.
Згодна.
Я замовив тобі сніданок. Не знав, що ти хочеш. Замовив усього потроху.
Покоївки чистять твою сукню.
Та якщо хочеш поїхати додому в чомусь простішому,
я дещо тобі купив.
Чек у пакеті.
Нічого собі!
Чого не зробиш для жінки,
яка позбавила мене цноти?
ХИТРОДУП
Як ми знаємо, в цьому світі
усе найкраще часто дістається найгіршим людям.
То ось як живе гендиректор «Ґіннеса».
-Йому належить весь острів? -Лише найкраща частина.
Луї — мій давній друг з Оксфорда. Він усі переговори так веде.
В оточенні краси. Якщо ви розумієте, про що я.
Але не хвилюйтеся.
Скоро Деміен дістане по заслузі.
Рада директорів причепилася через нестачу «представниць жіночої статі».
Вони з'ясували, що серед креативних директорів «Атласу» немає жодної жінки.
Кого це взагалі обходить?
Мені сказали пошукати інше агентство.
Що?
-Пробач, Фреде. -Та годі!
Тобто ми тягнулися аж сюди, щоб ти сказав, що звільняєш нас?
Чоловіки такі питання вирішують особисто.
Вибач, але тут я безсилий.
-Луї, я… -Я не знаю, що їм сказати.
Я знаю.
Ви володієте застарілою інформацією.
Минулого тижня ми підвищили на посаду креативного директора неймовірну жінку.
І не для годиться,
а тому, що вона була найкращою кандидаткою.
Фемінізм для «Атласу» — питання серйозне.
Так і передайте директорам.
І хто ж ця нова панянка, яку ми підвищили минулого тижня?
Я сказав: «Минулого тижня»?
Я мав на увазі нині пообіді. Завжди плутаюся через різницю в часі.
От хитрий лис.
Послухай.
Між нами кажучи, я планую піти на пенсію наступного року,
але я вже замовив за тебе слівце.
Я вважаю,
що гендиректором «Атласу» маєш стати ти.
Ти готовий?
Що я питаю?
Вітаю, агентство «Атлас». Офіс Деміена Сакса.
Рубі, маю для тебе термінове завдання.
У відділі кадрів кажуть,
ви не можете змушувати мене відшивати ваших дівчат.
Я б і не просив. Минулого разу ти фігово впоралася.
Мені потрібен список жінок-креативниць. Когось треба підвищити.
Тобто мені створити список кандидатів на підвищення
на основі статі й раси?
Лише статі. І не занотовуй цього в тому своєму документі.
КОМПРОМАТ, ЯКЩО МЕНЕ ЗВІЛЬНЯТЬ
Хто там у нас?
-Александра Фокс. -Відмінно.
-Признач зустріч. Потішу її новиною. -Ви її хоч знаєте?
Це перша людина за алфавітом.
Боже, Рубі.
І перенеси мій рейс на завтра.
Я помітив трьох дуже сильних кандидаток
на кілька інших посад.
Ви не змінюєтеся.
Дякую.
-Алекс. -Так.
Молодші креативники
сьогодні збираються погуляти в пабі, і…
Ого, дякую.
Але я своє вже давно відгуляла.
Ти не так зрозуміла.
Ми хотіли вийти раніше. Завантажиш зображення для кампанії «Морріса»?
Авжеж. Буде зроблено.
Чудово.
Алекс.
Маєш гарний вигляд.
Деміен хоче побачитися з тобою
завтра рівно о 9:00.
Щось сталося?
Ні. Власне, навпаки.
Підвищення?
Йому сподобалася презентація для «Ґіннесса».
Це не мій клієнт, і я не хотіла бути вискочкою,
але подумала, йому сподобається.
Так і є.
Нічого собі!
Боже, вибач. Знаю, я працюю тут лише 20 років
і зовсім не шкодую про декретну відпустку,
але повертатися на роботу було нелегко. Усі такі молоді, енергійні.
Я дуже собою пишаюся.
Я така рада, і…
-Не вірю, що я плачу на роботі. -Більше нікому не показуй свої сльози.
-Не буду. -Так.
Огірочок?
Давай.
Привіт, мамо.
Що? Звісно, що не забув.
З днем народження! Я вже їду.
Заради цього я й прилетів.
І подарунок тобі купив.
БУДЬ ЛАСКА! РУБІ
Д4МІЕН І
Рубі, нагадай, що я купив мамі.
Ви жахливий син.
-Влучив. -Ні!
-Так! -Ти мертвий!
-Це ти мертвий. -Ти промазав!
-Дядько Деміен! -Привіт, хлоп'ята.
-Ви мертвий! -Дивіться, як я вмію.
Я вмію краще.
Я його не чіпав!
Чіпав!
-Не чіпав. -Крісе!
Підійди до дітей.
Санні!
Уже йду.
-Що ти зробив? -Санні.
Ти…
-Так. -Прекрасна.
Прибережи ці компліментики для своїх краль.
Привіт, тату.
Ти вже встиг десь позасмагати?
Крісе, він якийсь засмаглий, правда?
Та ні. Такий, як завжди.
-Де мама? -А ти як думаєш?
-Добре. -Будь другом.
Попроси принести ще пива.
-І мені. -Привіт, мамо.
Сонечко. Ти приїхав.
-Як інакше? З днем народження! -Дякую.
Як мило! Дякую.
Щось ти сумненький.
Ні, я не сумний.
Власне, я щасливий.
Справді?
Я приїхав з гарною звісткою.
-Твій син… -Так?
…стане наступним гендиректором «Атласу».
Але розділити радість нема з ким.
Як нема? Є, і то багато з ким.
Лише за вихідні я розділив її з шістьома дамочками.
Малий бешкетнику!
Шість за вихідні?
-Так. -Офіціанте!
-Я візьму. -Ні. Ти, мабуть, утомився.
-Так і є. -Крістофере.
Санні, допоможи мамі!
«"Ґіннесс". Любов потребує часу, та воно того варте».
Твоя презентація таки блискуча.
Дякую, серденько. Хоч радій, хоч ображайся.
Відсвяткуємо, купуючи нам айфон?
Айфон? За нові телефони наче ваш батько відповідав.
Так, але тепер він витрачає всі гроші на Тіну.
На Тіну? А що з Ребекою?
Їй виповнилося 30.
Бідолашна. Від такого ніхто не застрахований.
-Тобі дадуть новий кабінет? -Новий… Ні.
До такого я ще не доробилася. Мені подобається мій стіл.
Добре бути в центрі подій.
-Ти постійно так робиш. -Як?
Поводишся, наче нічого не варта.
Неправда.
Правда. Відстоюй своє.
Я й відстоюю.
Авжеж.
Хай там як, це круто.
Дякую.
Я така рада.
Я надішлю текст, добре? До зустрічі.
Добрий день!
Привіт.
Після вас.
Спочатку дами.
Сподобалася моя презентація?
-Так. -Я рада.
Я дуже старалася.
Я помітив.
Я мріяла опинитися під вами.
Гаразд.
Я виконаю будь-яке ваше бажання.
Справді?
І… Якщо хочете,
я візьму все на себе.
А гра в недоступну?
Вітаємо в «Атласі».
Даруйте?
Фелісіті! Нарешті ми знову зустрілися.
Сумувала?
З поверненням, Деміене.
Коли ми перестанемо грати
в цю безглузду гру
й втечемо світ за очі?
І втратити посаду, на якій я 23 роки?
Без мене тут усе посиплеться.
Я поважаю твою відданість, та колись ти таки будеш моя.
-Неодмінно. -Припиніть. Ні.
-Деміене. -Привіт.
-Мені дзвонили з «Ґіннесса». -І?
Твій фокус спрацював.
Молодець.
Учився в найкращих. Дякую.
Доброго ранку.
Доброго, сер.
Суперник.
Обережно.
Перепрошую.
Ти така маленька, але тебе всюди багато. Як це?
Це й для мене загадка.
-Відійди. -Слухаюся.
Як, пережив вихідні?
Доброго ранку.
Раді знову вас бачити.
Бреше й не червоніє. Моя школа.
Алекс уже чекає.
Алекс Фокс.
-Хто? -Жінка, яку ви підвищили.
А, так. Звісно, клич її.
Дякую.
«АТЛАС» МІЖНАРОДНЕ АГЕНТСТВО
Алекс.
Я думала, ви мене не знаєте.
Не кажіть дурниць.
Я сам вас обрав. Ви це знали?
Мої вітання.
Побачимося на нараді?
Звісно.
Не можу дочекатися.
Дякую.
-Скажіть, що ви до неї не клеїлися. -За кого ти мене маєш?
Вона застара, років на 20.
«Ґіннесс» хочуть розширити клієнтуру серед жінок.
Нам потрібна нова назва продукту й кампанія.
Щодо жінок,
серед нас нова працівниця. Креативна директорка — Алекс…
Фокс.
Правильно.
Вона керуватиме цим проєктом разом зі мною.
Ого, дякую.
-Хочу сказати… -Так.
До справи. Назва продукту. Поїхали.
«Ґіннесс Рожевий».
«Ґіннес Леді».
«Ґіннес Ґьорл».
Клас. Жінки зрозуміють, що це для них.
Жінки ж прагнуть бути почутими, так?
-Жінки хочуть, щоб їх чули. -Я сказав те саме.
-За дослідженнями… -Остіне, що скажеш?
Уявіть дівчину. Прекрасні форми.
Бере пляшку — великий ковток. На губі — вуса з пінки.
Слоган: «Не ростуть вуса?
"Ґіннес Ґьорл" допоможе».
Бо в дівчат вуса не ростуть.
Так, і слава богу.
Цільова аудиторія — жінки, а не дівчата.
Придумав. Дівчина з «Сент-Паулі».
Пива. Німецького.
Хенде хох, майн фюрер.
Хайль Гітлер.
Ми створимо дівчину, яка буде нашим символом.
-Але набагато гарнішу. -І не німку.
-І вони цілуються. -Чудово.
А тоді вони з дівчиною з «Сент-Паулі» б'ються в пабі.
«Ґіннесс», пінка, вуса, і…
Це асоціація з насильством.
Бійка. Шкіра до шкіри. Здирають одна з одної…
-Стоп. -І…
Тоді алкоголь асоціюватимуть із насильством.
Розумно.
-Точно. -Ваша правда.
-Слушна думка. -Придумав. Ось ідея.
У паб заходять дві жінки. Кадр зі спини.
Камера пересувається наперед — і ми бачимо,
що насправді це двоє мужиків, одягнених, як жінки.
-І вони цілуються. -Алекс, що за вульгарщина?
Я ж викладаю ідею. Але я радий, що ти з нами. Дякую.
Отже, ці двоє типів заходять у бар
і кажуть: «Два "Ґіннеса Ґьорл"».
Це жінки, та ми знаємо, що вони чоловіки.
А тоді слоган.
«"Ґіннес Ґьорл" — такий смачний, що чоловіки заздрять».
Крута ідея.
-Гарно. -Прекрасно. Вона…
-Феміністично. -Відпад.
Алекс, що скажеш?
Просто…
блискуче.
Дякую.
Чудово, що ти з нами.
-Привіт. -Привіт.
Я думав, проєкт «Ґіннесса» веду я.
Так і є.
Новенька нам потрібна лише для прикриття перед замовником.
-Зрозумів? -Так.
-Чудово. -Так.
-Вітаю. -Привіт.
Хотіла сказати,
що ваше «прикриття» все чуло.
Гаразд.
Я чула, як ви сказали, що я тут лише для годиться.
Ти, мабуть, однаково вже все второпала.
Ні, бо я професіоналка й відмінна кандидатка на цю посаду.
-І… -Червоні дні?
Що? Що ви сказали?
Слухай, тебе підвищили лише за те, що ти жінка.
Просто визнай, що тобі легше.
-По-вашому мені легше? -Точно легше, ніж мені.
Чоловіків-гетеросексуалів не хочуть бачити на керівних посадах.
Я мушу бути в 100 разів кращим за своїх суперників.
Найкращим серед найкращих.
А, ви не жартуєте. Ви це серйозно.
Так, світ змінився.
Став набагато кращим для тебе і гіршим — для мене.
Бо вам тепер треба приховувати, що ви жононенависник?
Ну от, знову це слово.
-Цап-відбувайло, винен в усіх бідах, так? -Вважаєте, проблема в цьому?
Тоді я маю новину.
Слухаю.
Проблема у вас.
Справді?
На жаль, я нікуди не дінуся.
Власне…
Геть.
Рано чи пізно головним тут стану я.
Тож якщо щось не подобається, тебе тут ніхто не тримає.
Добре.
Я звільняюся.
Що?
Усього найкращого. Щасти!
І пощастить, дякую. Бо, на відміну від вас, я хороша людина.
Шкода, що ти провалилася.
-Боже. -Ти піддалася емоціям.
Я дав тобі неймовірну можливість,
а ти її змарнувала.
Я маю ідеї, хороші, навіть блискучі, але ви мене не слухаєте.
Я вам не надувна лялька,
яку привозять на зустріч, аби показати, що ви йдете в ногу з часом.
Ляльок не вплутуй. Вони витриваліші за тебе.
Тому жінки й топчуться на місці.
Бо ви надто чутливі.
Це називається емпатія. Раджу спробувати.
-До речі… -Привіт!
Тебе зві…
Розплющ очі.
Ось так. Розплющуй.
Що з тобою сталося, любчику?
-Поранився? -Ударився головою. Все добре.
Якісь ліки приймаєш?
-Гормональні таблетки? -Що?
Від побічки деяким чоловікам дах зриває.
-Мені треба на роботу. -Це далеко звідси? Провести?
Ні, це тут. Я сам.
-Добре. -Приклади лід.
І обережніше зі своїм гарним личком.
Ти тут назавжди.
Назавжди.
Вітаємо в «Атласі».
Ти в нормі? Що це на тобі?
На мені? Це на тобі що?
Вбраний, як джин.
-Як грубо. -Що?
Стоп. Рубі, принеси пакет із льодом.
-Може, ще одяг із хімчистки забрати? -Якщо він готовий.
Що ти робиш?
Не можна вдиратися в кабінет Алекс.
А ти дотепна. Як ти, мабуть, чула, Алекс звільнилася.
Даруй, що?
Та невже?
Що це? Під начальників косите?
Дуже смішно.
Ні. Чому всі такі елегантні? Прийшла просити вибачення?
Уважно слухаю.
Що ти робиш у моєму кабінеті?
Для вибачення не годиться. Навіть не думай.
Хвилинку, що…
Рубі, де всі мої речі?
Перепрошую?
Кава.
О, Фреде, мій кашеміровий янголе.
Фреде, що ти на себе нап'яв?
Ти почав займатися спортом?
Годі зваблювати мене своїми светриками.
Ми на роботі. Мені не можна відволікатися.
Не дозволяй їй так розмовляти з тобою.
-Досить. -Це…
-Так. -Ні, годі.
Деміене, повертайся за свій стіл.
-Це мій стіл. -Ні.
Деміене, прошу, ходімо вже.
-Не смійтеся з мене. -Перепрошую.
Рубі, не смійся.
Боже, чуваку терміново треба подрочити.
Що з тобою?
Це через підвищення? Стрес, бо ти тепер креативний директор?
Який креативний директор?
-Це мій кабінет. Вона в моєму кабінеті. -Заспокойся.
Не давай зайвий привід називати нас скаженими.
-А хто нас так називає? -Жінки.
Кому є до них діло?
Хай котяться до біса. Ти гендиректор цієї компанії.
-Скажи це Фелісіті. -Фелісіті — рецепціоністка.
Ні, Деміене, будь ласка…
Я чую. Так.
Фелісіті?
Зараза!
-Деміене. -Що?
Боже.
Ви тут усі змовилися?
Що це таке?
Вітаю, Керол. Як ви?
Він пішов геть?
Таксі!
Вибач, любчику. Година пік.
Що? Усміхнися.
Що?
НОВИЙ РІК НОВИЙ ЗАД
«БУРГЕР КВІН»
Що в біса коїться?
Це не мій дім.
Що? Хто це тут поклав?
«ЧОЛОВІК І ДІМ»
Чорт.
Бляха.
«Гаррієт Поттер»?
«Володарка перснів»?
Що? «Донна Кіхота»?
Папа Беатріса III нині повертається у Ватикан.
Чортівня якась.
Протестувальники скандували: «Моя сперма — мій вибір».
Що?
Чий це, бляха, кіт?
Мамо!
Приїхали, сонечко.
-Дядьку Деміене! -Дядьку Деміене!
Хлопці, де бабуся з дідусем? У мене нервовий зрив.
Заплетете косичку, як минулого разу?
І мені.
Санні!
-Підійди до дітей. З ними щось не так. -Крісе!
Іду!
Привіт, як життя?
Як ти? Усе нормально?
У перукарів граєтеся?
-Так. -Хочете зачіску, як у татка?
Тато був перукарем.
-Мамо? -Деміене.
Ти якийсь не такий. Погладшав?
Що? Ні.
Що відбувається?
Не стій без діла. Іди поможи татові на кухні.
Передай, хай поквапиться. Ми голодні.
Деміене.
Моя дівчинка.
Диви.
-Диви, не вдалося. -Ні!
Зробимо пучок. Прищепи шпильку. Хочеш цю?
-Так. -Тримай.
Гарний вибір.
Тату!
Ось і він!
-Тату? -Деміене.
-Що це на тобі? -Моє сонечко.
Ти саме вчасно.
Ходімо. Я приготував твоє улюблено.
Шкідливо, зате смачно.
Домашній майонез.
Несмачно. Я не люблю майонез.
Припини це. Припини негайно. І скажи мамі й решті поводитися нормально.
Будь ласка.
Прошу.
Що з тобою, серденько?
Це через роботу?
Не зациклюйся на ній так.
-Бо ніколи не знайдеш дружину. -Не хочу я дружину!
Хіба я багато прошу?
Лише дожити до дня,
коли мама поведе тебе до вівтаря.
Матінко, стовп і досі тут.
Поверни мене.
Бляха!
Поверни мене назад!
КВІНС-КРОСС
Світ покотився шкереберть.
Відвали.
Розумію.
І я сумую за справжнім світом.
Де керують чоловіки.
Усі дивляться чоловічі спортивні матчі.
Що ти сказав?
Я так і думав. Ти тут новий.
Усі типові ознаки.
Дезорієнтація, заперечення, стрес.
Гамселишся головою об усе, що бачиш.
Стоп. Ти теж із реального світу?
Так.
Тому мене звуть психом.
-Бо я кажу істину! -Стривай.
-Скільки ти тут? -Який зараз місяць?
Вересень.
Дев'ять років.
Дев'ять? Дев'ять років?
Я дуже радий, що ти тут. Відколи Маркуса відправили назад…
Назад? Тобто «відправили назад»?
-То ти не знаєш, як повернутися? -Ні.
Як мені звідси вибратися?
Треба все змінити.
Що це означає?
Змінюєш усе —
і стаєш головним.
Головним? Як це зробити?
За моїми спостереженнями
все залежить від ситуації.
Треба дійти до вершини кар'єрних сходів.
Тоді — бац — і ти вдома.
Звучить нескладно,
враховуючи, що «Атласом» керує рецепціоністка.
Наче нічого важкого.
Дякую тобі, волоцюго.
Будь ласка!
Ти не мій кіт!
Ти мені не подобаєшся!
Агов! Ти не мій кіт!
Киш звідси!
Годі витріщатися на мій пісюн!
-Привіт! -Доброго ранку!
-Раз, два. -Дякую.
Раз, раз, два, два.
-Так. Три, три, два, два. -Бувай, мамо.
Бувайте. Гарного дня.
Раз, два, раз, крок. Раз, два, раз, ухил. Раз, два, раз…
Два, три!
Тут коти женуться за собаками?
Ого! В Саудівській Аравії чоловікам дозволили водити.
Зухвало й неочікувано…
Дякую, Роналдо. Країна офіційно дозволила чоловікам сідати за кермо.
Алексе, ранковий плейлист.
Уперед. Ти зможеш.
-Щасти! -Що?
-Удача тобі не завадить. -Дякую.
Деміене.
Як ти? Тобі краще?
Так, набагато. Дякую.
Між нами кажучи, я готовий іти напролом.
Деміене, послухай.
Ти тут 20 років — і ледве став креативним директором.
Не роби дурниць.
Не хвилюйся, Фреде.
Це ж Фелісіті. Вона мене обожнює.
Деміене, вона зараз зайнята.
Доброго ранку, Фелісіті.
Доброго ранку, Девіде.
Я Деміен.
Деміен Сакс.
А, так.
Наш новий креативний директор.
-Ділан. -Деміен.
Я тут із Ґлендою Картрайт — головою ради директорів.
У нас дуже важлива розмова.
Чого тобі?
Даруйте, що перериваю, але…
Я хочу вкрасти тебе
й утекти
в чарівне місце,
де час не існує.
Що скажеш?
Яка муха тебе вкусила?
Я не встиг його зупинити. Вибачте.
Насправді я хотів сказати,
що в усьому агентстві
я найпрацьовитіший, найвідданіший і найдостойніший підвищення.
Крім людей, які справді працюють,
а не відчайдушно розхвалюють себе.
Піду працювати.
Ще раз дякую.
Геть.
Робота. І любов, любов до роботи.
Вибачте, не встиг зупинити.
Чоловіки.
І не кажи.
Чоловіки, які стежать за вагою,
бояться, що півлітра «Ґіннесса»
на вечерю — це занадто.
Тому новий гендиректор хоче вийти
на винний ринок.
Для вин «Ґіннесс»
там безліч можливостей.
-Алекс! -Молодець!
Дякую, Фелісіті.
Почнімо. Ідеї?
Я думав…
Стривайте, знаю.
Як щодо пляшки у вигляді пеніса?
Сміливо. Мені подобається.
Чоловік не прикладе губ до пляшки…
Стоп, придумала.
Чоловіки називають яєчка «виноградинами».
-Серйозно? -Ні, ніхто…
Уявіть двох красенів, прекрасна фігура,
мускулисті,
голі в чані з виноградом,
товчуть його біцепсами.
-Сік стікає… -Пружні сіднички.
Вони труться ними.
Так не буває.
А тоді заходить підстаркувате нещастя, як-от Деміен.
Підстаркувате?
Стоїть із пивом у руці, спостерігає збоку.
-Погратися в чані йому зась. -Не можна.
Виберіть мене.
Гаразд, але…
Чекайте. Деміен хоче щось сказати.
Ти хотів щось сказати?
Так, дякую.
Основна проблема тут у тому, що…
Я придумала. Придумала слоган.
Чан із моделями. А тоді гламурний кадр.
Лоза, а з неї звисають дві велетенські, налиті виноградини.
І слоган.
«"Ґіннесс".
Найбільші виноградини в бізнесі».
-Чоловіки не називають… -Так!
-Так. -Так!
В яблучко!
Можна договорити?
Можна…
Можна договорити?
Деміене, розслабся.
Перепрошую?
-Розслабся. Спокійно. -Не хочу я розслабитися.
Я хочу, щоб ви не перебивали мене
й дали мені працювати.
Не психуй.
Я не психую.
Просто мене… Це дратує.
Дорогенький, ми бачимо.
Дратує, що ніхто не слухає мене — єдину людину, яка розуміє чоловіків.
Слова не даєте сказати. Це абсурд.
-У тебе «цей» день тижня? -Що?
Мужики, як не подрочать раз на тиждень, ходять, наче з ланцюга зірвалися.
Напружені.
-Всратись можна. -Хочеш владнати це зараз?
Чи потерпиш?
Якось переживу, дякую.
Гаразд.
Добре. Оце я розумію — продуктивність. Майже.
Тоді працюємо з виноградом і завтра зберемося знову.
-Деміене. -Так?
Якщо зриватимеш процес, як сьогодні, — вилетиш.
Ідея з пляшкою-пенісом була гарна.
Цей тип — кошмар.
Мало істерику не влаштував.
Можу уявити.
Я пів дня профукала через цей сраний маскулізм.
Учора мусила пройти шестигодинний тренінг,
бо Олстон спитав, чи маю я алергію на яйця.
А я відповіла: «На твої — ні».
-Боже. -Щось у цьому є.
Нам уже й жартувати не можна.
Мені час додому. Треба заблокувати карту,
доки Джонатан знову не купив якусь цяцьку на член від «Ґуччі».
-Ти йдеш? -Ні.
Ще ні.
Треба одне питання закрити.
Непогано.
Бери обох. Я б не вагалася.
Дозволите почастувати вас?
-Звісно. -Звісно.
На роботі всі поводяться, наче я невидимий.
Як мені добитися підвищення,
якщо мене ніхто не слухає?
Хочеш чесну відповідь?
Ти ж моя сестра. Кажи як є.
Нетрахабельні чоловіки підвищення не отримують.
А 55-річний тип після менопаузи…
По-перше, мені 51.
По-друге, я трахабельний, і то дуже.
З мого досвіду, найуспішніші чоловіки
багато працюють над зовнішністю.
Доглядають за собою, тренуються, роблять макіяж,
правильно вдягаються. Щоб їх помітили.
Мені це не імпонує, та це правда.
Якщо тебе не помітять, тобі нічого не світить.
-Залишишся черговим бездітним котолюбом. -Звідки ти знаєш про кота?
Ви ж усі їх маєте.
Слухай, Санні.
Так?
Ти б не могла мені допомогти?
Я думала, ти не попросиш.
«ПОЛІН СМІТ»
«КОКЕТ»
«П'ЯТЬ ДІВИЦЬ»
«ВІНСЕНТ ВЕСТВУД»
«ЛУЇЗА ВІТТОН»
«ВІКТОРС СІКРЕТ»
«ІВ МЕДДЕН»
Як це працює?
Про це не думай. Затям собі лиш одне.
Матимеш поганий вигляд — на тебе ніхто й не гляне.
-Так. -Будеш надто гарний —
помітять, та не сприйматимуть серйозно.
Треба знайти золоту середину.
Межа — дуже тонка.
-Це жах. -Вітаю, друже.
Підберете нам розмір?
-Звісно. -Для яєць мого шурина.
Що скажете?
-18G. -Нічого собі.
З кісточками.
Суцільний. Або пуш-ап.
-У вас 18B. -Так.
З пуш-апом здаватиметься, що 20D.
Давайте пуш-ап.
Це не яйця, а м'ячі для гольфу в старій шкарпетці.
Топовий бюстгальтер для сім'яників.
О, маю такий. Дуже зручний.
Це — назад, регулюємо бретельки — і ваші хлоп'ята, як у раю.
Чудесно.
Поправити вам чашечки?
І не думайте.
Що робитимемо з цим великим жирним пузом?
Що?
Можна зробити ліпосакцію або високочастотне моделювання.
Цікаво.
-Контури обличчя. -Спробуй.
-Зуби. -Так, почнімо з зубів.
-Однозначно. -Видалимо волосся на тілі.
-Так. Ноги. -Чудово.
-Груди, живіт. -Звісно.
Вуха, і дозвольте…
Австралійське бікіні. Позбудьмося заростей.
Прекрасно.
Добре.
Ще одне. Цього місяця в нас знижка на філери для пеніса.
Мінус 25 років на вигляд.
Філери для пеніса?
Та годі.
Тобі 51. Твій пеніс уже не старий, а древній.
Я нічого не пхатиму у свій член.
Решту — можна.
ПЕРУКАРНЯ «МАНІФЕСТО»
Дзинь-дзинь.
Когось тут підвищать.
Боже… Господи.
Поїхали.
«БУРГЕР КВІН»
Диви який.
Красунчик у костюмчику.
Бачили, який задок?
Серйозно?
Ого, Деміене.
Не здавай мене кадровикам, але твої старання приємно бачити.
Яке там! Як спав, так і прийшов.
Трахнула б?
Ні, застарий.
Я заради неї груди собі зробив.
Я теж думав.
Вона сказала: «І не думай». Я такий: «Це не для тебе.
-Для мене». -Ти маєш чудовий вигляд.
Мені теж подобаються.
Люблю показувати соски.
Ідете на обід із «Ґіннессом»?
Ти сьогодні дуже гарний, Даррене.
Я Деміен.
Може, я помиляюся, та в «Ґіннессі» новий гендиректор. Він чоловік.
Може, було б добре,
якби серед наших представників теж був чоловік.
Так, просто ідея.
Було б непогано показати,
що ми цінуємо чоловічу точку зору.
Для мене — листя салату
без сирного соусу й бекону.
Яловичий стейк на кістці, з кров'ю.
Подвійний чизбургер із цибулею і трюфельною картоплею фрі.
Я замовлю зелений салат.
Хороший вибір.
Так, хороший.
Настав час…
перейти до справи.
Алекс має неймовірну ідею,
як зацікавити чоловіків вином.
-Вона хоче… -Даруйте, мушу перервати.
Віднині ми співпрацюватимемо з новим агентством.
Перепрошую?
Хотів повідомити особисто. Наша компанія вступає в нову еру,
і нам потрібне агентство,
цільова авдиторія якого — чоловіки.
-Як чоловік, скажу… -Ви ніколи не стали б гендиректором.
Перепрошую?
«Ґіннесс» тонув у заявах про сексуальні домагання.
Тому фірму передали чоловіку, для зміни наративу.
Алекс.
Гадаю, Алекс хоче сказати…
Якщо ви врятуєте фірму…
то завдяки удачі.
Підете на дно — це тому, що вам бракує кваліфікації.
Ви надто емоційний та агресивний для цієї посади.
Так думаю не лише я, правда?
Так і є.
Бути чоловіком-керівником — виснажливо.
Ніхто тебе не слухає.
А коли ти наважуєшся висловити обурення,
тобі кажуть розслабитися.
Скільки разів на день ви це чуєте?
Достатньо.
Вам треба не розслабитися.
А вміти виконувати свою роботу.
За пляшкою «Ґіннеса» не думають про те, як розслабитися,
а розслабляються.
Знаєте що?
Це…
геніально.
Ви справді вмієте приголомшити.
Мені подобається, як ти втрутився під час зустрічі, Доусоне.
Я Деміен.
Можемо зустрітися й обговорити твоє майбутнє в «Атласі».
Як на мене, ти маєш великий потенціал
для значного росту.
Я дуже хочу рости.
Може, сьогодні ввечері?
У мене?
Залюбки.
Остін дасть тобі адресу.
Ліворуч угорі, четвірка.
-Частково… -Маю питання.
-Даруйте, що завадив. -Якого…
Якщо начальниця пропонує мені
кар'єрний ріст в обмін на сексуальні послуги,
треба погодитися?
Ні, це незаконно.
Це яскравий приклад сексуального домагання.
Санні, ти найкраща. Щасти, юначе.
Ти нічого не чув, добре?
Перепрошую.
Чув, у вас цього місяця акція на філери для пеніса.
Так, сер.
Агов, Фелісіті!
Дарвіне.
Так, це моє ім'я.
Ти такий…
апетитний.
Дякую, що приїхав у таку пізню пору.
Для моєї гендиректорки — що завгодно.
Пропоную продегустувати
наш новий продукт від «Ґіннесса».
Справжня ділова зустріч.
Я не жартувала щодо тебе.
Я вважаю, що в «Атласі»
на тебе чекає дуже яскраве майбутнє.
Я на це заслуговую.
Мене не підвищують лише тому,
що я чоловік.
Упевненості йти вперед тобі точно не бракує.
Що ще запропонуєш?
Перепрошую?
На що ще ти готовий піти
заради вищої посади?
Заглянеш, що в тій торбинці?
Гаразд.
Вдягай.
У цьому нема потреби.
Ти хочеш цього не менш ніж я.
Я можу полегшити твоє просування в «Атласі»,
а можу й ускладнити.
Що обереш?
Перше.
Відпустите яйця, будь ласка?
Привітусики!
Привіт.
Надінеш капелюх?
Мамця в захваті.
А тепер покрути пістолетами.
Піу-піу!
Усіма пістолетами.
Ви про…
Говори зі мною, як ковбой.
Накажи роздягнутися.
-Дамочко. -Рятуйте!
Повільно скидайте з себе одежу.
О, ні.
Я з вами панькатися не буду.
О, ще.
Я весь день просидів у сідлі —
і все моє тіло затвердло, як висушений на сонці…
Прекрасно.
-…тотемний стовп. -О, ще!
Мене зовуть Язиком Полум'я,
бо язик мій — що треба.
-Розумієте? -Так.
Я перестріну тебе на перевалі
й начиню свинцем.
Піу-піу!
Я задовольнив вас настільки, що заслужив на підвищення?
Фелісіті.
СВІТЛА ПАМ'ЯТЬ
І ми віддаємо тіло її землі.
Во ім'я Матері,
І Доньки,
І Святої Примари.
-Амінь. -Амінь.
Це найгірший день у моєму житті.
-Цей день — сумний для всіх. -Для мене — особливо.
Фелісіті була мені винна.
Я зробив те, про що ніколи тобі не розповім.
Усе заради підвищення.
Тепер вона мертва. Усе було дарма.
Чи ти здурів?
Якби пробитися можна було через ліжко, всі ми давно були б керівниками.
З Фелісіті переспав чи не кожен в офісі.
І це нічого нам не дало.
Не смій згадувати про це на вихідних.
На вихідних?
Зібрання в заміському будинку Ґленди
на честь Фелісіті.
Схоже, тебе не запросили.
Вище носа.
Так, ти вбив гендиректорку.
Немає лиха без добра. Тепер їм потрібен новий гендиректор.
Усе вже вирішено.
Обрали Алекс Фокс.
Чоловіка однаково ніколи не оберуть.
Це правда.
Зате ти хоч маєш де жити.
Що означає, що всі ми можемо жити разом.
-Ми? -Так.
Ти, я, Пет, Джуліан, Рамона, іноді — Ронні.
Щоб я здох. Треба вшиватися звідси.
Дуже прикро.
Стоп.
Я поїду до Ґленди.
Хто така Ґленда?
Голова ради директорів.
Я її приголомшу. От побачиш.
І поїду звідти новим гендиректором.
Круто. Чудовий план.
-Коли ти сказав: «Побачиш…» -О, ні.
Ти нікуди не їдеш.
І вони також.
Добридень! Я можу вам допомогти?
Можете.
Я приїхав на зібрання «Атласу». Деміен Сакс.
Вибачте, та цей захід лише для вищого керівництва
та їхніх помічників.
Боюся, Деміена Сакса в моєму списку немає.
Луї?
Ти надів перуку? Це ти?
Луї.
-Звідки знаєте? -Ти не дворецьким маєш бути.
А керівником великої компанії. Як-от «Ґіннесс».
-«Ґіннесс»? -Так.
-Я? -Так.
Яке там!
Луї, кажу тобі.
Але жінки переконали тебе, що тобі це не до снаги.
Ґленда.
Луї.
Настав час
дати відсіч.
Брат за брата, Луї.
Брат за брата.
За мною, містере Сакс.
Я візьму.
Ні, це… Добре.
Святі…
Не відставай.
Сюрприз!
Господи-боже!
Не знала, що наша вечеря — неформальна.
На моїх грудях — ні волосини.
-На кого ти хочеш справити враження? -Ти знаєш.
До кінця вечора
вона буде в мене на поводі.
Деміене, ти ж не вважаєш себе
претендентом на посаду гендиректора?
Чому? Бо я чоловік?
Ні, бо я найкраща «Атласі».
Фелісіті готувала мене до цього. Ґленда мене обожнює.
Ці вихідні — лише формальність.
Посада — моя.
Що?
Тобі страшно.
Перепрошую?
Ти думала, що рибка в сітці.
Я — темна конячка, яку ти не врахувала.
Ти не знаєш, як зі мною бути.
І знаєш що? Бійся.
Бо я професіонал своєї справи.
За Фелісіті!
І за вас, Ґлендо.
Ви розкішна. І чудесно пахнете.
Уявіть, якби гендиректором «Атласу» вперше став чоловік.
Це принесло б вам безмежне визнання в індустрії.
Тому наступного претендента слід обирати за талант,
а не лише за стать.
Перепрошую.
Куди подівся піаніст?
Не люблю слухати клацання своїх зубів, коли жую пудинг.
Будь ласка.
Я зіграю.
Побажання?
Щось романтичне.
Як вам таке?
Я самотній парубок
Шукаю кохання
Вершницю, що гоцає
З вечора до рання
Якщо ти хочеш, хочу і я
Осідлай мого коня
Сідло чекає
Застрибуй, часу не гай
Якщо ти хочеш, хочу і я
Осідлай мого коня
Сідло чекає
Застрибуй, часу не гай
Браво.
Браво!
Браво, Дієґо.
Вечерю завершено. Усім дякую.
Побачимося вранці.
Яка чудесна пісня.
Я мала коника в дитинстві.
Її звали Конюшинкою.
Як гарно.
Слухай, я хотіла з'їздити в клуб.
Випити келих-два.
Хочеш зі мною?
Із превеликим задоволенням.
Як і я.
Прекрасненько!
Ми з Фелісіті напивалися тут до чортиків.
Мені бракуватиме товаришки по чарці.
Алекс, посада гендиректорки вимагає витривалості.
Фелісіті ніколи від мене не відставала.
А тобі це до снаги?
-Виклик прийнято. -Чудово.
Почнемо з текіли.
Девіде.
-Я Деміен. -Байдуже.
Бажаєш келих рожевого чи просеко?
Власне, я б не проти позмагатися.
Справді?
Прекрасненько.
Я знаю, що ти задумав. Не спрацює.
Я лише розігріваюся.
До дна.
Боже, Девіде.
-Я Деміен. -Байдуже.
А ти боєць.
Ґленда!
О ні.
Знову.
Конюшинко!
Непогано п'єш, як для чоловіка.
А знаєш що ще?
У мене пеніс 25-річного.
Коли збираєшся повернути?
Луї, я люблю тебе.
І я вас, мадам, тільки не займайте волосся.
Ходімо.
Не забудьте черевички.
Тримаю. Дякую.
Луї, я люблю тебе.
І я вас, мем. І я вас.
Тепер треба занести її в двері.
Добре.
Бажано спочатку їх відчинити.
Здається, ти зламав їй шию.
Я зламав їй шию.
Він хитріший, ніж ми думали.
Якщо він гратиме нечесно, то я гратиму по-свинськи.
Я зітру його в порох.
Підготую бомбезну презентацію.
Його шок буде в шоці.
Доброго ранку всім.
Від імені ради директорів «Атласу»,
які люб'язно приєдналися до нас сьогодні,
ми залюбки вислухаємо ваші думки
щодо майбутнього нашої компанії.
Хто почне?
Алекс.
І Деміен.
Що ж…
Як кажуть, спочатку кавалери.
Дуже дякую, Ґлендо.
Зміни.
Їх бояться всі.
Та хіба їх можна не боятися? Зміни лякають.
Набагато легше йти знаним шляхом,
уникаючи будь-якого ризику.
Однак таким чином ми уникаємо й інновацій,
які є основою справжнього лідерства.
Тоді як деякі високопосадовиці бажають
тримати чоловіків під каблуком,
не усвідомлюючи їхнього повного потенціалу,
деяким більш просвітленим жінкам
не бракує мудрості й відваги сказати:
«Ми за зміни».
Цей метелик побачив у Ґленді мудрість людини,
яка знає, що потенціал іноді криється глибоко всередині.
Треба лише дати йому волю.
І…
-Даруйте. -Як грубо!
Ніби навмисне, щоб Ґленда мене не чула.
Це моя дитина. Вони знають, що дзвонити можна лише в екстрених випадках.
-Тож… -Та годі.
-Вибачте. -Може, вийдеш?
-Мамо. -Боже. Що з твоїм обличчям?
Ми каталися на скейті — і надщербили зуби.
Батько дзвонив стоматологу?
Докторці…
-Як її… -Шабтай.
-Шабтай.
Вона прийме мене аж у понеділок.
Тато обдзвонив п'ять інших клінік — і нічого.
Гаразд.
Усе гаразд?
Я можу допомогти.
Я близький із найкращою стоматологинею Лондона.
Та ну?
У неї запис на пів року вперед,
але я можу спитати, чи вона прийме вас сьогодні.
Молодець, Деміене.
Я вважаю, що міжособистісні зв'язки
часто недооцінюють.
Чого тобі, лошаро?
Джонні каже, ти навчив його слова «мудак».
І заплатив Томмі, щоб той узяв провину на себе.
Так, докторко.
Дуже смішно.
Я з терміновою справою.
Дитина колеги надщербила зуби.
Можеш їх сьогодні прийняти?
Вона прийме Чарлі пообіді.
Непогано.
Молодець, Деміене.
Чарлі, ви чули? Тут дехто знає стоматологиню,
яка може прийняти вас пообіді.
Я надішлю адресу й приїду якнайскоріше.
-Дякую. Бувай. -Бувайте.
Пробачте мені.
Але я мушу їхати.
Авжеж.
Ми все розуміємо.
І постараємося якось продовжити без тебе, Алекс.
Деміене, може, поїдеш зі мною?
Допоможеш домовитися.
Я б не просила, проте знаю,
наскільки для тебе важливі міжособистісні зв'язки.
Я б залюбки. Чесно,
та Ґленда дуже хоче послухати мою презентацію.
-Дурниці. Їдь. -Тому, на жа…
Ми з містером Метеликом не пропадемо.
Назву його Марчелло.
Прекрасно.
Ні.
Обганяй повільніше, будь ласка.
Не на «порше».
-Дивися на дорогу. -Ти дійсно віриш, що станеш гендиректором?
Так.
Бо я найвідповідніший чоловік… людина для цієї посади.
Що смішного? Це правда.
Якби директори мали яйця, я б уже ним був.
«Мали яйця»? Сам придумав?
Ні, це популярна фраза.
І що ж вона означає?
Що мені… Це означає бути чоловіком,
мати яйця, мати владу.
-Бути сильним. -Яйця?
Так, яйця.
Тендітні висульки, від найлегшого удару по яких ви виєте від болю?
Так.
-Чорт! -А ти що думала?
Колесо пробило.
-Дякую, що пояснила. -Усе добре. Аварії не буде.
Ну чому саме зараз?
От суча дочка!
Востаннє я міняла шину з мамою, коли була підлітком.
Добре, вдихни.
Хіба не я тут мав би розводити… драму?
І тобі це чудово вдається.
Обережно.
Ти вмієш міняти шини?
Ні, я ж чоловік.
Напруж спину, давай.
Ось так.
Це твоя дитина?
Ні, її батько.
Грає мені на нервах.
Звучить обнадійливо. Що сталося?
Типова історія. Модель.
Він був сексуальним, веселим красенем.
А тоді збрехав, що приймає пігулки, — і зробив мені дитину.
Піймав мене на гачок.
-Зате тепер ти маєш Чарлі. -Так.
Чарлі — чудові.
Я ніколи не бачила себе в ролі матері, та насправді це непогано.
Вони дуже милі. Я перестала зациклюватися на досягненнях.
Наче прокинулася.
-Знову він? -Мабуть.
Бачиш?
Тому я ніколи не хотів одружуватися.
Через такий сценарій.
Дитина ламає зуб, коли я борюся за посаду гендиректора
проти набагато сильнішого кандидата.
Вибач, що повторюю, але ніхто ні з ким не бореться.
Я знаю.
-Тебе вже призначено. -Ти жартуєш?
Ніхто не призначить жінку.
Я маю бути найкращою з найкращих, аби мою кандидатуру хоча б розглянули.
І, на щастя, я таки найкраща.
Що?
Нічого.
З вуст іншої людини це звучить набагато гірше.
-Усе добре? -Так.
Дай гляну.
Кошмар.
-А ви хто? -Деміен, мій підлеглий.
Завтра вона буде моєю підлеглою.
Дрібниця.
До вечері будуть, як новенькі.
Аж від душі відлягло.
То що, поїдеш назад?
Уже пізно, зустріч закінчилася.
Уранці всі роз'їдуться додому. Я почекаю на Чарлі.
Слава богу, бо я геть виснажений.
Тоді я теж поїду додому.
Продовжимо цю епічну баталію вранці.
-Підвезти? -З твоєю манерою водіння?
Поїду на метро. Дякую.
-А, Деміене. -Так?
Дякую.
Будь ласка.
Ґлендо,
я вже багато років готуюся прийняти цю честь.
О, Ґлендо!
Деміене?
-Чорт! -Деміене!
Не смій!
Бляха!
От поганець!
-Знущаєшся? -Це ти знущаєшся.
Що ти тут забув? І як так швидко доїхав?
-Поїздом. -Поїздом?
Ти казала, що їдеш додому.
-Ти теж так казав. -Так, я збрехав.
Я в невигідному становищі. Мушу вдаватися до хитрощів.
Це не гра! Це робота!
І ти дуже-дуже розсердив свою майбутню гендиректорку.
Просто визнай.
-Я набагато кращий за тебе. -Та ну?
-Я дам тобі копняка під зад. -Розмріявся.
-Не хочу й бачити твій смердючий зад. -Та ну?
Треба заповнити формуляр, що ми обоє згодні.
Я згоден.
На спину.
Любиш домінувати?
Я завжди доміную.
Який чудовий збіг.
Та невже?
Бо я теж.
Думаєш?
Більше ні.
О Боже.
Іди сюди.
Мушу попередити.
Остання моя жінка сконала від задоволення.
Справді?
Тож ти граєшся з вогнем.
Готова ризикнути?
Так.
Може, будемо домінувати
по черзі.
Спочатку дами.
Що ти робиш?
А ти що?
Ти тікаєш?
Ні, не тікаю.
Я б так не вчинила. Я б залишила милу записку.
-І замовила тобі сніданок. -Це я б замовив тобі сніданок.
Я мав тебе кинути.
А ти — лишитися покинутою.
Я гарно провела ніч.
Я теж. Ця ніч минула…
Навдивовижу добре.
Так, наче я спав із…
самим собою.
Так.
Але я надто сильно тебе поважаю, щоб брехати. Мене…
не цікавлять серйозні стосунки.
Повір, мене це цікавить іще менше.
Я не готова до стосунків.
Я ні на грам не готовий до стосунків.
Не кажи так лише щоб мені догодити.
Я й сам хочу це чути.
У цьому світі є людина,
яка шукає того ж, що й ти.
І їй дуже пощастить.
Ого!
Чудесна фраза.
Даруй, що?
Це комплімент,
звучить оптимістично
і ставить жирну крапку на всьому. Це витвір мистецтва.
Можна вкрасти?
Звісно.
Я зазвичай лишаю подаруночок.
-Подаруночок? -Так.
Якесь вбрання
або дорогущу свічку.
Маленький знак вдячності за приємний вечір.
Ось.
Дякую за вчорашній вечір.
Нічого собі.
Ручка.
Дякую.
Будь ласка.
Це…
Це найдовша розмова, яку я мав із жінкою вранці.
Так.
Ти не хочеш залишатися,
але й не мусиш іти геть.
Що тоді робитимемо?
Не знаю. До цього часу я вже десь за 30 км.
Ти мені скажи.
Будь тихо.
Не стогнати від задоволення?
Ґлендо, привіт.
Зрозуміла.
Поговоримо пізніше.
Підписати формуляр про згоду таки доведеться,
бо ти переспав із гендиректоркою агентства «Атлас».
Ти ж навіть не виступала. Я усіх їх зачарував.
На мене ти справив велике враження.
-Думаю, ще буде можливість… -Ні.
Босом мушу стати я.
Ти не розумієш. Я маю стати головним.
Це так не працює. Підвищення дають не тим, кому воно потрібне.
Ідеться не про почуття. А про найкращу кандидатку.
Власне. Я не мав жодних шансів.
Ти все зводиш до статі.
Бо так і є. Тобі так промили мізки, що ти не розумієш?
Я розумію, ти розчарований.
Нічого ти не розумієш, бо вся ця система працює на тебе.
Ця компанія, цей світ —
суцільний цирк.
А твоє призначення на посаду — найбільший фарс.
Що ж, на щастя,
ти більше не матимеш справи з цією компанією.
Моє перше розпорядження —
звільнити тебе.
Вимітайся.
-На її місці мав бути ти. -Ще й як.
Алекс не дочекається нашої підтримки. Ніколи.
Дякую вам, хлопці.
Обіймімося.
Гаразд.
Це просто знущання.
VEET MEN ТВОЇ ГЛАДЕНЬКІ ЯЄЧКА
ДЖОРДЖИНА ПІБОДІ
Вони знають.
Вони звідкись завжди все знають.
Алекс, ми тебе обожнюємо!
Гендиректорка!
WONDER PLUMS ПРИВІТ, ДІВЧАТКА.
Припиніть. А якби я на вас нахезав?
Серйозно.
Застрибуйте, коли я вийду знову.
Привіт, мамо.
Святі небеса!
Що з тобою сталося?
Мене звільнили.
Можна зайти?
Боже.
Крісе! Твій шурин увесь в лайні!
Що сталося?
Я зрозумів. Жінки керують світом від початку часів.
-Так. -Насправді
я не мав жодних шансів.
І вони це знали. Усі вони це, бляха, знали.
Ти молодець, що спробував.
Дякую, тату. Це мило.
Я маю друга. Він адвокат. Ми разом ходимо на велотренажери.
Він займається такими справами. Поговориш із ним?
Маємо неналежну процедуру відбору кандидатів на посаду
й незаконне звільнення.
Ми можемо повернути вам роботу.
Чудово.
Але мушу попередити.
Може политися багато бруду.
Чи налаштовані ви
притягнути «Атлас» до відповідальності?
Ще б пак.
Ти мене надихаєш.
-Дякую. -Надихаєш.
Саме тому ми стараємося не наймати чоловіків.
Алекс, потрібне підтвердження,
що вони нічого не можуть нам висунути.
Нам варто про щось знати?
Ну, ми переспали раз.
Боже.
Але лише раз.
Коли?
Ну, перед тим, як я…
його звільнила.
Бляха.
Пробачте. Я розумію, що то було невдале рішення.
«Невдале рішення»? Та це просто катастрофа.
Ми в нього під каблуком.
Аби дати їм відсіч, потрібен повен арсенал.
Чи помітив ти в «Атласі» щось,
що можна використати проти Алекс?
Сексуальна взаємодія з працівниками нижчого рівня?
Скажи їм, Деміене.
-Думайте. -Розкажи, що сказав мені.
Один випадок неналежної поведінки — і є велика ймовірність, що ми переможемо
й зробимо гендиректором тебе.
-Розкажи, що сталося. -Щось пригадуєте?
Деміене, кажи.
Хоч щось?
Розкажи свою таємницю.
Ми вже втратили одного великого клієнта. Подейкують, це не кінець.
Про клієнтів не хвилюйся.
Із цим я розберуся.
Єдина хороша новина —
їхня сторона чомусь і досі не згадала, що Алекс спала з Деміеном.
-Серйозно? -Ні слова.
Як думаєте, чому?
І гадки не маю.
-Це зовсім не логічно. -Що ми можемо зробити?
Буде нелегко.
Люди люблять історії про невдах.
-Алекс. -Так?
Дякуємо, що знайшла час, але як гендиректорці
тобі зараз і без цього справ не бракує.
Так і є.
Дякую.
Що ж.
Настав час змін.
Алекс?
Деміене.
Що ти тут робиш?
Нам не можна спілкуватися.
Чому ти не розповів про секс?
Не знаю.
Ти б одразу виграв справу. Чому ти цього не зробив?
Вибач. Мушу відповісти.
Ґлендо, привіт.
Так.
Я розумію.
Дякую.
Усе гаразд?
Тебе щойно призначили генеральним директором.
-Крутяк! -Ого!
Генеральним директором?
Усе гаразд. Я рада за тебе.
Мабуть. Усе складно.
Доведеться звикнути, що головний тепер — ти.
Головний?
Це означає…
Стоп, я ще не готовий повертатися.
Стоп! Чекайте, я не готовий повертатися!
-Прошу! Алекс, не йди. -Що відбувається?
Стій!
Ви мене чуєте?
Як вас звуть?
Алекс?
Алекс? Друже, не лежи на проході.
Алекс!
Боже мій.
Я повернувся.
КІНҐС-КРОСС
Вітаємо в «Атласі».
Фелісіті?
Ти жива.
-Авжеж. -Ти жива!
Я тут щодня 23 роки.
Та що з вами? Любий…
Брудна ти дикунко.
Що? Деміене, ви в нормі?
Щось ви блідий. Принести вам чаю?
-Алекс! -Лишенько. Його немає.
Алекс!
Рубі!
-Де Алекс? -Вона ж щойно дуже гучно звільнилася.
Який же я козел!
Неправда.
Я віддячу за твій труд.
Ти засиділася на посаді помічниці.
-Тебе пора підвищити. -Ви накурилися?
Ні. Обіцяю, я дам рекомендацію,
щоб тебе взяли у вище керівництво.
Ти цього варта.
Гаразд.
Але зроби мені послугу.
Знайди адресу Алекс. Прямо зараз. Це надважливо.
Уже шукаю.
Деміене.
Нова кампанія «Ґіннесс» — це щось.
Заклич, коли набиратимеш дівчат. Розумієш, про що я?
Чудово розумію.
І вам має бути соромно.
Ясно?
Дякую.
Деміене, що відбувається?
Що за херня з тобою коїться?
Я подорослішав. І вам раджу.
Усім вам раджу.
Пробачте, що був таким мудаком.
Я постараюся все виправити.
Обіцяю.
І Ґлендо.
-Дякую за весь твій труд. -Що?
Але ти надто розумна, щоб бути прибиральницею.
І ти можеш перепити будь-кого.
Усе зміниться.
Прийшов на роботу під кайфом.
-Даруйте, це ваше? -Так, дякую.
Будь ласка.
О, мій котик. Радий тебе бачити.
Чарлі. Слава Богу.
Ваша мама вдома?
Хто ви? Звідки ви знаєте моє ім'я?
Я Деміен.
Деміен з роботи?
Так.
Той, що звільнив маму?
Вона сама звільнилася.
-Авжеж. -Ні, не зачиняйте…
Алекс!
-Пішли ви. -Алекс!
Я хочу, щоб ти повернулася в «Атлас».
-Що? -Не звільняйся.
Ти потрібна мені. Потрібна нам.
Ти потрібна «Атласу».
Ідіть собі.
Я прочитав твою презентацію для «Ґіннесса». Вона геніальна.
Вона креативна, оригінальна,
а текст звучить просто й елегантно.
«Любов потребує часу, та воно того варте».
-Уранці ви були налаштовані інакше. -Бо я повний козел.
Я її не читав. Я збрехав.
Але тепер прочитав — і переконався, що нам дуже пощастить, якщо кампанію очолиш ти.
Ви мене принизили.
Й образили.
Ви прямо сказали, що взяли мене лише для годиться.
Мені дуже шкода.
Ви не сприймали мене серйозно й змусили почуватися невидимою.
Я поводився жахливо. Я помилявся.
І, Алекс, я спокутую провину.
Лише скажи,
що мені зробити, щоб ти повернулася.
Я хочу, щоб Остін знав, що кампанією керуватиму я.
Домовилися.
І хочу мати таку зарплату, як чоловіки на посаді креативних директорів.
Звісно.
-І свій кабінет. -Добре.
Власне,
хочу ваш кабінет.
Тільки там працюю я.
-Ходімо. -Добре. Він твій.
Ти на це заслужила.
Що з вами сталося за минулі три години?
Я вдарився головою.
А коли отямився…
захотів стати кращим.
Ви вдарилися головою?
У вас, мабуть, струс мозку.
Ви пам'ятатимете все це завтра?
Я закріплю все письмово.
Що таке?
Просто…
дежавю.
Поїдемо в офіс, щоб уладнати все офіційно?
Давай. Іди Ми однаково збиралися піти покататися.
Тільки бережіть зуби.
-Що? -Будьте дуже обережні, добре?
Звісно.
Я…
-Я взяла балончик. -Так, і я чудово розумію.
Навіть підтримую.
Спочатку дами.
Ні, прошу.
Після вас.
Я ніколи не відмию свою репутацію.
Що ж, початок непоганий.
От і все.
Нашій історії — кінець.
А найкраще те,
що не лише Деміен отримав те, на що заслужив, але й Алекс також.
«ҐІННЕСС» ЛЮБОВ ПОТРЕБУЄ ЧАСУ, ТА ВОНО ТОГО ВАРТЕ
ПРОДАЖІ ЗРОСЛИ НА 400 %
ЗЛІТ АЛЕКС ФОКС
ВЕЛИКА ПЕРЕМОГА АЛЕКС ФОКС
І можливо, та це лише припущення,
вони жили довго і щасливо.
Досить уже цього. Як мені звідси вибратися?
Ця розповідь не про вас.
А про них.
НОВИЙ РІК НОВИЙ ЗАД
«АТЛАС»
СПОЧАТКУ ДАМИ
Переклад субтитрів: Анастасія Хома